УХВАЛА

02 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 201/3871/20
адміністративне провадження № К/9901/27947/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Данилевич Н.А., Мацедонської В.Е.
перевіривши касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі №201/3871/20 за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області командира роти старшого лейтенанта поліції Шульца Олександра Сергійовича, треті особи - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Логос», про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до інспектора 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області командира роти старшого лейтенанта поліції Шульца Олександра Сергійовича, в якому просила скасувати постанову ЕАК№ 2416529 від 20 квітня 2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 121 КУпАП.
30 червня 2020 року рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу.
17 серпня 2020 року ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду  відмовлено в задоволенні клопотання Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надати заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви; сплатити судовий збір та надати оригінал документа про сплату судового збору. 
На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав до суду апеляційної інстанції заяву, в якій поставив питання про відстрочення сплати судового збору та поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2020 року.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку Департамент патрульної поліції Національної поліції України зазначив, що повний текст оскаржуваного рішення суду першої інстанції отримано скаржником 21 липня 2020 року, при цьому 23 липня 2020 року скаржник реалізував своє право на апеляційне оскарження такого рішення шляхом подання апеляційної скарги на адресу суду першої інстанції, тобто протягом десяти днів з дня отримання повного тексту судового рішення. Зазначив, що апеляційна скарга у цій справі була передана до відділу документального забезпечення Управління 23 липня 2020 року для подальшого відправлення засобами поштового зв`язку до належного суду. Отже, за позицією скаржника, датою звернення до суду з апеляційною скаргою є саме 23 липня 2020 року, а не 05 серпня 2020 року, про що зазначив суд апеляційної інстанції в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху.
10 вересня 2020 року ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду  відмовлено в задоволенні заяв Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про відстрочення сплати судового збору та про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2020 року у справі №201/3871/20. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2020 року у справі №201/3871/20.
На зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції Департаментом патрульної поліції Національної поліції України подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 26 жовтня 2020 року.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно із частиною третьою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали. 
Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.
Предметом розгляду даної справи є оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. За частиною четвертою статті 286 КАС України встановлено, що апеляційні скарги у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суд апеляційної інстанції установив, що апеляційна скарга на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2020 року (отримано скаржником 21 липня 2020 року) подана до поштового відділення лише 05 серпня 2020 року, що підтверджується штемпелем на поштовому конверті, в якому надійшла апеляційна скарга.
Приймаючи оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження суд апеляційної інстанції зазначив, що поважними підставами для поновлення строку на подання апеляційної скарги визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені скаржником обставини, які пов`язані з організацією роботи та взаємодії між собою окремих структурних підрозділів Департаменту щодо проходження документів з моменту їх створення (одержання) до завершення виконання (відправлення) не можуть вказувати на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки стосуються виключно внутрішньої організації роботи Департаменту та не можуть впливати на виконання ним процесуального обов`язку щодо вчасного звернення з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції. 
В обґрунтування касаційної скарги Департамент патрульної поліції Національної поліції України зазначає, що строк на апеляційне оскарження підлягав поновленню з огляду на невиконання судом першої інстанції вимог частини п`ятої статті 251 КАС України щодо своєчасності направлення копії рішення суду. 
Суд зазначає, що стаття 286 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, що визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, та частина четверта якої встановлює спеціальні у відношенні до статті 295 КАС України строк на апеляційне оскарження (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення).
Водночас, статтею 286 КАС України не обмежено повноваження суду апеляційної інстанції щодо поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку частини третьої статті 295 КАС України, і на відміну від правил, установлених статтею 270 КАС України, передбачений статтею 286 КАС строк на апеляційне оскарження не є преклюзивним.
Розгляд справи судом першої інстанції здійснювався у відсутності сторін. Повний текст судового рішення відповідачем отримано 21 липня 2020 року, а тому початок відліку строку на апеляційне оскарження розпочався з 21 липня 2020 року відповідно до частини першої статті 295 КАС України, тобто з дня отримання повного судового рішення.
Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 листопада 2019 року у справі 461/5908/18.
Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції, апеляційна скарга подана засобами поштового зв`язку лише 05 серпня 2020 року, тобто з пропуском  десятиденного строку на апеляційне оскарження, передбаченого статтею 286 КАС України, після отримання копії оскаржуваного судового рішення. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для поновлення відповідачу строку на апеляційне оскарження та відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 299 КАС України визнав неповажними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження і відмовив у відкритті апеляційного провадження у справі.
Суд враховує, що відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Згідно з частиною другою статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Аналіз правових норм та обставин справи доводить про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції пункту 4 частини першої статті 299 КАС України при ухваленні оскаржуваного рішення є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо його застосування, а тому касаційна скарга відповідача є необґрунтованою.
На підставі викладеного, керуючись частиною третьою статті 328, пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України, Суд 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі №201/3871/20 за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області командира роти старшого лейтенанта поліції Шульца Олександра Сергійовича, треті особи - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Логос», про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Н. В. Шевцова          
Судді                                                                                                     Н. А. Данилевич
                                                                                                    В. Е. Мацедонська