ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" грудня 2020 р.           Справа№ 910/10369/15
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Верховця  А.А.
суддів:            Остапенка О.М. 
          Доманської  М.Л. 
 
За участю секретаря судового засідання Брунько А.І.
та представників сторін: 
від ТОВ "Кепітал Форс": Кравченко Р.С. - довіреність б/н від 02.11.2020.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вегес" (далі - ТОВ "Вегес") на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.11.2020

у справі №910/10369/15 (суддя Пасько М.В.)
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кепітал Форс" 
про банкрутство
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2020 затверджено звіт ліквідатора; затверджено ліквідаційний баланс станом на 04.11.2020; ліквідовано банкрута - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кепітал Форс", як юридичну особу у зв`язку з банкрутством; закрито провадження у справі №910/10369/15.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ТОВ "Вегес" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого суду скасувати та направити справу до першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування доводів викладених в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена без повного дослідження всіх обставин справи.
Так, апелянт стверджує, що місцевим господарським судом при затвердженні звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу не досліджувалось питання щодо підстав покладення субсидіарної відповідальності на засновників та керівника боржника. Докази того, що ліквідатором було вжито усіх можливих заходів щодо реалізації передбаченого частиною 2 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства права стосовно заявлення вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника, на момент затвердження судом звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу були відсутні.
Крім того, скаржник відмічає, що з метою виявлення всіх активів ТОВ "Кепітал Форс" ліквідатором не направлено запиту до АТ «Укрзалізниця», Державне космічне агентство України, ДП «Український інститут інтелектуальної власності», Державного агентства рибного господарства України, БТІ щодо зареєстрованих до 2013 року прав на нерухоме майно.
Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи  від 24.11.2020 справа №910/10369/15 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Доманська М.Л., Верховець А.А.
25.11.2020 головуючий суддя Поляков Б.М. подав заяву про самовідвід у справі №910/10369/15.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 заяву головуючого судді Північного апеляційного господарського суду Полякова Б.М. про самовідвід від участі у розгляді справи №910/10369/15 задоволено; матеріали справи №910/10369/15 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень ст. 32 ГПК України.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2020 апеляційну скаргу ТОВ "Вегес" у справі №910/10369/15 передано на розгляд складу колегії суддів: головуючий суддя Верховець А.А., судді: Доманська М.Л., Остапенко О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Вегес" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.11.2020 у справі №910/10369/15; розгляд апеляційної скарги призначено на 15.12.2020.
10.12.2020 до суду апеляційної інстанції від арбітражного керуючого Новика Є.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого арбітражний керуючий вказує на безпідставність апеляційної скарги.
В обґрунтування своєї позиції ліквідатор банкрута зауважує, що в ході ліквідаційної процедури було вжито всі необхідні заходи для виявлення активів боржника, зокрема, направлені відповідні запити до державних органів.
Разом з тим відмічає, що оскільки фінансова та статистична звітність за формою №11-ОЗ «Звіт про наявність і рух основних засобів, амортизацію» ТОВ "Кепітал Форс" знаходиться в Управлінні статистики у м. Севастополі (за адресою: м. Севастополь, вул. Гоголя, 5 (наразі перебуває на тимчасово окупованій території), відсутня бухгалтерська та інша документація банкрута, ліквідатор не може об`єктивно встановити факт наявності або відсутності ознак доведення до банкрутства, приховування банкрутства через відсутність необхідних для врахування відповідних показників документів.
15.12.2020 (об 08:25 год) на електронну адресу суду від представника ТОВ "Вегес" адвоката Соколова А.О. надійшло клопотання про перенесення судового засідання.
В подальшому, об 10:30 на електронну адресу суду від представника ТОВ "Вегес" адвоката Соколова А.О. надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі скаржника за наявними матеріалами справи.
В судовому засіданні 15.12.2020 представник банкрута не заперечував проти розгляду справи за відсутності скаржника.
Колегія суддів розглянувши клопотання представника скаржника про розгляд справи без його участі, враховуючи, що явка сторін в судове засідання 15.12.2020 обов`язковою не визнавалась, участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторін, беручи до уваги, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору      у відповідному судовому засіданні, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ТОВ "Вегес" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.11.2020 за відсутності представника скаржника за наявними матеріалами справи, що є достатніми для розгляду справи по суті.
В судовому засіданні 15.12.2020 представник банкрута заперечував проти вимог апеляційної скарги, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу без змін.
В судовому засіданні 15.12.2020, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).
При цьому, судова колегія враховує, що 21.04.2019 набрав чинності   Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019.
У пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень даного кодексу зазначено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнати таким, що втратив чинність, в тому числі, Закон України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).
Таким чином, станом на час розгляду звіту ліквідатора банкрута Закон України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" втратив чинність. А відтак до спірних правовідносин застосовується КУзПБ.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку представника боржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги ТОВ "Вегес" підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду міста Севастополя знаходилась справа №5020-234/2012 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Кепітал Форс" (далі - боржник), порушена ухвалою Господарського суду міста Севастополя від 12.03.2012; постановою Господарського суду міста Севастополя від 14.05.2013 ТОВ "Кепітал Форс" визнано банкрутом, відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Чикильдіна О.М.
Ухвалою Господарського суду міста Севастополя від 16.08.2012 визнано грошові вимог кредиторів ТОВ "Кепітал Форс" та затверджено реєстр вимог кредиторів у такому складі: ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" на суму 56 992 617, 74 грн. (перша черга); ТОВ "Автобудсервіс" на суму 1 073 грн. (перша черга), на суму 5 547 602, 67 грн. (четверта черга); ТОВ Будтехінвест" на суму 1 073 грн. (перша черга), на суму 14 006 800 грн. (четверта черга); ТОВ "Вегес" на суму 1 073 грн. (перша черга), на суму 1 714 588, 76 грн. (четверта черга); ТОВ Інвестиційно-правова компанія" на суму 1 073 грн. (перша черга), на суму 21 850 000 грн. (четверта черга); ТОВ "Інрибфлот" на суму 1 073 грн. (перша черга), на суму 4 588 377, 59 грн. (четверта черга); ТОВ "Істок" на суму 1 073 грн. (перша черга), на суму 15 287 067, 12 грн. (четверта черга); Державного підприємства "Конструкторське бюро радіозв`язку" на суму 1 073 грн. (перша черга), на суму 298 410, 31 грн. (четверта черга), на суму 21 164, 14 грн. (шоста черга); ЗАТ "Кратон" на суму 1 073 грн. (перша черга), на суму 984 914, 15 грн. (четверта черга); ПАТ "Севастопольське підприємство "Ера" на суму 1 073 грн. (перша черга), на суму 275 452, 72 грн. (четверта черга). 
28.04.2015 ПАТ "Севастопольське підприємство "Ера" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про відновлення втраченої справи Господарського суду міста Севастополя №5020-234/2012 за заявою ТОВ "Кепітал Форс" про банкрутство. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2015 відновлено справу №5020-234/2012 про банкрутство ТОВ "Кепітал Форс" у відповідності з приписами Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".
Провадження у справі №910/10369/15 про банкрутство ТОВ "Кепітал Форс" здійснюється на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою Господарського суду міста Севастополя від 14.05.2013 про визнання боржника банкрутом; ухвалою місцевого суду від 30.11.2015, залишеною без змін постановою суду апеляційної інстанції від 17.02.2016, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 за клопотанням ОСОБА_1 замінено кредитора ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" його правонаступником - громадянином Російської Федерації ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), якого ухвалою місцевого суду від 10.09.2018 замінено правонаступником - громадянином Російської Федерації ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ).
21.01.2019 ліквідатором ТОВ "Кепітал Форс" Кучаком Ю.Ф. подано до місцевого суду на затвердження звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута станом на 17.01.2019, складені за наслідками проведення ліквідаційної процедури.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2019 (залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2019) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута; ліквідовано банкрута - ТОВ "Кепітал Форс" як юридичну особу у зв`язку з банкрутством.
Постановою Верховного Суду від 05.09.2020 скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2019 у справі №910/10369/15; справу передано для подальшого розгляду до Господарського суду міста Києва.
Скасовуючи рішення попередніх інстанцій про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута суд касаційної інстанції відмітив, що поданий ліквідатором Кучаком Ю.Ф. ліквідаційний баланс ТОВ "Кепітал Форс" станом на 17.01.2019 не відображає достовірних даних про актив та пасив боржника, тому на підставі такого документа не є можливим з`ясувати дійсний фінансовий стан банкрута, що виключає можливість його затвердження господарським судом.
Так, Верховний Суд зауважив наступне:
- суди не надали оцінки повноті дій ліквідатора щодо повернення нерухомого майна ТОВ "Кепітал Форс" до ліквідаційної маси після скасування результатів аукціону від 22.03.2017;
- ліквідатором не вжито заходів до отримання з банківських установ, які обслуговували господарську діяльність боржника, виписок про рух коштів по рахунках боржника з метою встановлення фактів укладення незаконних угод, які могли б визнаватися недійсними у ліквідаційній процедурі боржника та сприяли б поверненню до ліквідаційної маси активів боржника;
- суди не звернули увагу на відсутність в додатках до звіту ліквідатора Кучака Ю.Ф. даних про закриття рахунків ТОВ "Кепітал Форс" в установах банків, з урахуванням встановленого частиною 7 статті 41 Закону про банкрутство обов`язку ліквідатора використовувати в процедурі ліквідації лише один (ліквідаційний) рахунок боржника.
Відповідно до ч. 5 ст. 310 ГПК України висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасоване судове рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2019 замінено ліквідатора боржника на арбітражного керуючого Новика Є.М.
29.09.2020 ліквідатором банкрута подано до місцевого господарського суду на затвердження звіт та ліквідаційний баланс.
За наслідками розгляду звіту ліквідатора, оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2020 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, ліквідовано банкрута - ТОВ "Кепітал Форс".
Таким чином предметом даного розгляду є правомірність затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута - ТОВ "Кепітал Форс" та ліквідації останнього як юридичної особи.
Відповідно до частини другої статті 65 КУзПБ, якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Копія цієї ухвали надсилається державному реєстратору для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - банкрута, а також власнику майна.
Частиною третьою статті 65 КУзПБ передбачено, що якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов`язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.
Ліквідація боржника - це припинення існування суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом. Ліквідаційна процедура, як стадія провадження у справі про банкрутство, є однією з найбільш ймовірних та прогнозованих процедур, які застосовуються до неплатоспроможного боржника та є механізмом виведення з ринку нерентабельних та неперспективних підприємств. 
Правильне завершення ліквідаційної процедури є основним завданням ліквідатора, який, з урахуванням покладених на нього законом повноважень повинен наполегливо та добросовісно працювати упродовж всієї процедури ліквідації. 
Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.
КУзПБ передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).
На необхідності дотримання зазначеного принципу неодноразово зверталася увага Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду під час касаційного перегляду судових рішень (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №904/5948/16, від 02.07.2019 у справі №5011-46/1733-2012, від 12.09.2019 у справі №914/3812/15, від 28.11.2019 у справі №18/1971/12, від 27.02.2020 у справі №910/21227/16).
Частиною 1 статті 65      КУзПБ передбачені вимоги до звіту ліквідатора, а саме: після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються:
відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси;
відомості про реалізацію об`єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу;
копії документів, що підтверджують відчуження активів боржника під час ліквідаційної процедури (у тому числі протоколи про проведення аукціону, договори купівлі-продажу, акти приймання-передачі майна, акти про придбання майна на аукціоні тощо);
реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів;
документи, що підтверджують погашення вимог кредиторів;
довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню;
для акціонерних товариств - розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, видане Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку;
для емітентів боргових цінних паперів - звіт про результати погашення цінних паперів.
Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника.
У наведеній нормі законодавець визначив обов`язковий перелік документів, без яких не може бути затверджений звіт ліквідатора господарським судом, який водночас не є вичерпним. 
Крім документів безпосередньо визначених у статті 65 КУзПБ, для доведення правомірності та повноти своїх дій у ліквідаційній процедурі ліквідатором можуть бути додані до звіту та відображені у ньому інші відомості, які спрямовані на доведення господарському суду, комітету кредиторів та окремим кредиторам виконання, покладених на ліквідатора обов`язків належним чином.
Як вбачається зі звіту ліквідатора, в ході ліквідаційної процедури банкрута, ліквідатором з метою виявлення майнових активів (майна та майнових прав) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та в подальшому підлягають реалізації з метою задоволення вимог кредиторів, зокрема, було зроблено запити до: Державної служби Гірничого нагляду та промислової безпеки, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державіаслужби, Держморрічінспекції, Державної інспекції сільського господарства України, Національної поліції України, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Державної фіскальної служби України, Митної служби України, Головного управління регіональної статистики, АТ «Укрзалізниця», Державного космічного агентства України, ДП «Укрпатент». 
Відтак, ліквідатором банкрута з метою вжиття заходів, спрямованих на пошук майна банкрута було зроблено відповідні запити до державних органів, які мають інформацію щодо матеріальних активів юридичних осіб, що спростовує твердження скаржника про не направлення запитів до певних установ.
Дослідивши звіт ліквідатора ТОВ "Кепітал Форс" та матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів встановила, що згідно листа ДФС України ГУ ДФС у Херсонській області у ТОВ "Кепітал Форс" відкриті банківські рахунки у ПАТ «ПУМБ» та АТ «Укрексімбанк». При цьому, на рахунку банкрута в АТ «Укрексімбанк» знаходились грошові кошти у розмірі 34   172,68 грн.
В ході здійснення ліквідаційної процедури ліквідатором було виявлено дебіторську заборгованість банкрута на суму 2   724   166,19 грн (включена до складу ліквідаційної маси ТОВ "Кепітал Форс"), що реалізована з аукціону 11.05.2018 на користь ТОВ «ГАРАНТ СІТІ ПЛЮС» за ціною 17   435,02 грн.
Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №53660249 за банкрутом зареєстровано нежитлову будівлю корпус 34 «Б» за адресою АДРЕСА_1 .
Вказане нерухоме майно було продане забезпеченому кредитору ОСОБА_2 , згідно ст. 81 КУзПБ, за ціною повторного аукціону, що становила 30   198   400,00 грн (згідно протоколу №UA-PS-2020-03-03-000161-2 з продажу майна забезпеченому кредитору (а.с. 175, т.9).
Відтак, сума вимог забезпеченого кредитора ОСОБА_2 зменшилась на 30   198   400,00 грн (з 56   992   617,74 грн). Інші кредиторські вимоги не погашались.
Кошти отримані від продажу права вимоги ТОВ "Кепітал Форс" до ПАТ «Севастопольське підприємство «Ера» в сумі 2   724   166,19 грн у розмірі 17   435,02 грн та кошти, що знаходились на рахунку банкрута в АТ «Укрексімбанк» в розмірі 34   172,68 грн скеровані на часткову оплату основної винагороди ліквідатора банкрута.
Згідно звіту ліквідатора кредиторські вимоги ТОВ "Кепітал Форс" були погашені лише частково (часткове погашення вимог забезпеченого кредитора) у зв`язку з відсутністю майна достатнього для повного задоволення вимог кредиторів, що стало підставою для винесення господарським судом ухвали про ліквідацію банкрута.
Також при постановленні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд виходив з того, що під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатор здійснив всі необхідні заходи з ліквідації банкрута. 
Проте такі висновки суду не можна вважати законними та обґрунтованими, виходячи з наступного. 
Беручи до уваги положення статей 61, 65 КУзПБ господарський суд, розглядаючи ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора, перевіряє у судовому засіданні обґрунтованість, правомірність та безсумнівну повноту дій ліквідатора, а також, достовірність змісту ліквідаційного балансу, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов`язкових додатків до звіту ліквідатора, повноту реалізації ліквідатором активів боржника а також достовірність змісту ліквідаційного балансу.
Згідно з аналізом даних роботи ліквідатора у справі, що підтверджуються фактичними даними (запити, відповіді на запити, витяги з державних реєстрів, акти інвентаризації майна, реалізація майна, тощо) встановлено, що у банкрута відсутні будь-які активи, за рахунок яких можливо задовольнити вимоги кредиторів. 
Відповідно до ч. 2 ст. 61 КУзПБ, ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, а стягнені, за результатом проведеної роботи, суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.
Аналіз фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням ліквідатором підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство, дозволяє виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника щодо доведення до банкрутства юридичної особи.
Отже, належним чином проведені ліквідатором дієві заходи щодо встановлення осіб, які, у разі доведеності їх шкідливих для боржника дій або бездіяльності,      несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника є можливістю для наповнення ліквідаційної маси банкрута і, як наслідок відновлення майнових прав кредиторів щодо задоволення їх кредиторських вимог. 
Слід зазначити, що можливістю подання в межах справи про банкрутство заяви до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, наділений виключно ліквідатор банкрута, який, здійснивши, на виконання своїх повноважень (ч. 1 ст. 61 КУзПБ) аналіз фінансового становища банкрута, зобов`язаний звернутись до суду із відповідним позовом.
За наведеного, не з`ясування обставин можливості покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, в разі недостатності його майна, є нездійсненням ліквідатором усієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника.
Як слідує зі звіту ліквідатора, враховуючи лист Державної служби статистики України від 04.09.2020 №15.1.2-13/160-20 згідно якого ліквідатора повідомлено, що фінансова та статистична звітність за формою №11-ОЗ «Звіт про наявність і рух основних засобів, амортизацію» ТОВ "Кепітал Форс" знаходиться в Управлінні статистики у м. Севастополі (за адресою: м. Севастополь, вул. Гоголя, 5 (наразі перебуває на тимчасово окупованій території), зважаючи на відсутність бухгалтерської та іншої документації банкрута, ліквідатор дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення відповідальних осіб банкрута до субсидіарної відповідальності. Проте колегія суддів вважає даний висновок ліквідатора ТОВ "Кепітал Форс" передчасним, оскільки останнім не було вжито всієї повноти заходів для з`ясування обставин можливості покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на третіх осіб.
Так, згідно методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства (затвердженої наказом Міністерства економіки України №14 від 19.01.2006), при розгляді питання покладення субсидіарної відповідальності господарським судом предметом дослідження є:
- наявність або відсутність документів щодо фінансово-господарської діяльності, податкових звітів, первинної документації, поданої звітності, рішень керівництва, органів управління засновників;
- наявність угод за останніх три роки до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство та угод після відкриття провадження у справі про банкрутство; визнання таких угод недійсними відповідно до ст. 42 КУзПБ;
- наявність інформації про рух коштів за останні 3 роки до моменту відкриття провадження й після відкриття провадження у справі про банкрутство;
- наявність інформації про активи боржника на момент відкриття провадження у справі про банкрутство;
- дослідження моменту виникнення загрози неплатоспроможності боржника;
- наявність протиправних дій або бездіяльності осіб органу управління боржника та збитків боржника як наслідок таких дій або бездіяльності.
Колегія суддів зазначає, що у разі відсутності документів з фінансово-господарської діяльності підприємства-банкрута, а також у разі неможливості отримати вказані документи, ліквідатор банкрута з метою виконання обов`язку передбаченого ст. 61 КУзПБ щодо аналізу фінансового становища банкрута зобов`язаний для вжиття всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника дослідити рух коштів по рахункам банкрута за період як до відкриття провадження у справі про банкрутство так і після прийняття рішення у формі постанови про визнання боржника банкрутом. (Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 16.09.2018 у справі №923/1265/15). 
Верховний Суд у постанові від 05.09.2020 вказував на невжиття ліквідатором ТОВ "Кепітал Форс" заходів до отримання з банківських установ, які обслуговували господарську діяльність боржника, виписок про рух коштів по рахунках боржника з метою встановлення фактів укладення незаконних угод, які могли б визнаватися недійсними у ліквідаційній процедурі боржника та сприяли б поверненню до ліквідаційної маси активів боржника. Відтак, з метою вжиття всієї сукупності заходів у ліквідаційній процедурі та дотримання вказівок Верховного Суду, ліквідатор ТОВ "Кепітал Форс" повинен був вчинити дії для отримання з банківських установ виписок про рух коштів по рахунках боржника. Однак у звіті ліквідатора Новика Є.М. відсутня інформація стосовно вчинення вказаних дій, а місцевим господарським судом не встановлено чи досліджувався ліквідатором рух коштів по рахункам ТОВ "Кепітал Форс" за період як до відкриття провадження у справі про банкрутство так і після прийняття рішення у формі постанови про визнання боржника банкрутом.
Разом з тим слід звернути увагу, що зі змісту листа ДФС України ГУ ДФС у Херсонській області слідує, що ТОВ "Кепітал Форс" подавав податкову декларацію з податку на прибуток за 2013 рік та податкову декларацію з ПДВ за лютий 2014 рік (а.с. 79, т. 6); в матеріалах справи міститься баланс ТОВ "Кепітал Форс" за 8 місяців 2012 року та звіт про фінансові результати за 8 місяців 2012 року (а.с. 89-92, т. 1).
За наведеного, ліквідатор ТОВ "Кепітал Форс" мав можливість дослідити рух коштів по рахункам банкрута за період як до відкриття провадження у справі про банкрутство так і після прийняття рішення у формі постанови про визнання боржника банкрутом, отримати у ДФС України вказані декларації та з врахуванням наявних в матеріалах справи документів здійснити аналіз фінансово-господарської діяльності підприємства-банкрута в результаті чого об`єктивно встановити факт наявності або відсутності ознак доведення до банкрутства, приховування банкрутства. 
Крім того колегія суддів відмічає, що Верховний Суд у постанові від 05.09.2020 наголошував, що суди (при попередньому затвердженні звіту ліквідатора) не звернули увагу на відсутність в додатках до звіту ліквідатора Кучака Ю.Ф. даних про закриття рахунків ТОВ "Кепітал Форс" в установах банків, з урахуванням обов`язку ліквідатора використовувати в процедурі ліквідації лише один (ліквідаційний) рахунок боржника. Тобто, в ході здійснення ліквідаційної процедури ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Новик Є.М., враховуючи положення абз. 1 ч. 3 ст. 61 КУзПБ, мав вчинити дії по закриттю відкритих у банківських установах рахунків за наслідком завершення ліквідаційної процедури. Проте ліквідатором не надано суду даних про закриття розрахункових рахунків в ПАТ «ПУМБ» та АТ «Укрексімбанк».
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції визнає передчасними висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу банкрута та закриття провадження у справі, зробленими без врахування вказівок Верховного Суду, без належного дослідження поданого ліквідатором звіту, ліквідаційного балансу та долучених до них доказів, та не встановлення пов`язаними з ними обставин, що входили до предмета дослідження, зокрема, щодо здійснення ліквідатором вичерпних дій з метою аналізу фінансово-господарської діяльності підприємства-банкрута.
При цьому колегія суддів враховує, що ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, зокрема, виявлення ліквідатором кредиторів та дотримання їх процесуальних прав під час розгляду їх грошових вимог, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів, доведення неможливості задоволення визначених ліквідатором вимог кредиторів з наслідками його ліквідації), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Разом з тим ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є судовим актом, який не тільки встановлює обставини відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, дає оцінку повноті дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, але також підсумовує хід процедури банкрутства та припиняє провадження у справі про банкрутство.
В зв`язку з цим, у підсумковому засіданні суду необхідно дати оцінку в цілому здійсненій процедурі банкрутства, а у випадку, якщо судом першої інстанції не досліджувались обставини обґрунтованості порушення провадження у справі про банкрутство при введенні ліквідаційної процедури - дати їм оцінку в судовому засіданні при затвердженні звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. 
Проте, місцевим господарським судом не було надано належної оцінки здійснення ліквідатором заходів ліквідаційної процедури, а саме аналізу фінансово-господарської діяльності підприємства-банкрута в метою встановлення факту наявності або відсутності ознак доведення до банкрутства, приховування банкрутства та як наслідок погашення вимог кредиторів, що є однією з основних цілей процедури банкрутства.
Зважаючи на викладене ліквідатором банкрута не було у повному обсязі дотримано вимог КУзПБ під час здійснення заходів ліквідаційної процедури, наслідком чого стало порушення прав та охоронюваних законом інтересів учасників провадження у справі про банкрутство щодо задоволення кредиторських вимог, а місцевим господарським судом не було надано таким діям ліквідатора належної оцінки та передчасно прийнято рішення про ліквідацію банкрута. 
Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не  мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Враховуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 03.11.2020 винесена місцевим господарським судом з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в ухвалі, обставинам справи та з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування та виходячи з особливостей процедури ліквідації у справі про банкрутство передачі справи для подальшого розгляду на стадію ліквідаційної процедури до суду першої інстанції. 
Доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження під час розгляду справи Північним апеляційним господарським судом, а відтак апеляційна скарга ТОВ "Вегес" підлягає задоволенню.
У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на боржника.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 280, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вегес" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.11.2020 у справі №910/10369/15 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.11.2020 у справі №910/10369/15 скасувати.
3. Справу №910/10369/15 передати для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Cторони мають право оскаржити постанову до Верховного суду в порядку, передбаченому ст.ст. 286-291 ГПК України.
Повний текст постанови складено 17.12.2020. 
 Головуючий суддя                                                            А.А. Верховець 

Судді                                                                                О.М. Остапенко

                                                                                М.Л. Доманська