ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 грудня 2020 року           справа №418/3540/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі  колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Міловського районного суду Луганської області від 16 листопада 2020 року  у справі  № 418/3540/20 (головуючий І інстанції Чехов С.І., повний текст складений у смт. Мілове, Луганської області)   за позовом    ОСОБА_1   до   начальника 1-ї групи ІПК ВІПС (тип А) відділу прикордонної служби «Мілове» ім. Віктора Банних капітана Франчук Тетяни Анатоліївни,  Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгена Пікуса    про   скасування постанови,- 

В С Т А Н О В И В:

Позивач – ОСОБА_1 ,  звернувся до суду з позовом до  начальника 1-ї групи ІПК ВІПС (тип А) відділу прикордонної служби «Мілове» ім. Віктора Банних капітана Франчук Тетяни Анатоліївни (далі – відповідач 1),  Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгена Пікуса (далі – відповідач 2) про скасування  постанови  № 000988 від 30.09.2020 року.
Рішенням Міловського районного суду Луганської області від 16 листопада 2020 року  у задоволенні позову – відмовлено (а.с. 38-42).
Позивачем на рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов, посилаючись на неповне з`ясування обставин,  що мають значення для справи, порушення норм процесуального права. Також, просив розглянути справу у його відсутність.
В обгрунтування доводів зазначив, що постанова про накладення на нього штрафу є протиправною, оскільки факти, зазначені в ній, не відповідають дійсності. Апелянт наголошує на тому, що його змусили співробітники прикордонної служби поставити підписи на документах, без ознайомлення його з їх змістом. Вважає, що у   ОСОБА_2 були відсутні повноваження розглядати справу про адміністративне правопорушення відносно позивача. Також, відповідачем порушені вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оскільки не роз`ясненні позивачу його процесуальні права. Крім того, відсутні  належні докази вчинення позивачем правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності  (а.с. 53-58).
Відповідачем 2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Позивачем подано відповідь на відзив відповідача 2, в якому посилався на необгрунтованість відзиву. 
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановою відповідача 1 позивача визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., оскільки 30.09.2020 року о 10 годині 00 хвилин під час прикордонного контролю в пункті пропуску через державний кордон «Мілове» прикордонним нарядом «ПД» під час здійснення прикордонного контролю виявлено позивача, який пояснив, що 29.09.2020 року о 23 годині він перетнув державний кордон України з тимчасово окупованої території України до РФ через тимчасово непрацюючий пункт пропуску через державний кордон України «Успенка», чим порушив вимоги пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 року № 815 «Про порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-2 КУпАП (а.с. 4).
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно ст. 251 КУпАП  доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 204-2 КУпАП).
Зі змісту спірної постанови відповідача 1 встановлено, що висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП зроблено, на підставі пояснень позивача.
При цьому, відповідачами не долучено до матеріалів справи жодних документів в підтвердження цього факту.
Відповідачі своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися, жодних документів в підтвердження здійснення позивачем правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 204-2 КУпАП,  суду не надано.
Враховуючи відсутність матеріалів адміністративного правопорушення відносно позивача, суд позбавлений можливості встановити наявність чи відсутність повноважень у відповідача 1 на прийняття спірної постанови, роз`яснення позивачу його прав, місця перетину державного кордону, які пояснення надавалися позивачем, та інших обставин справи, які не визнаються позивачем, та мають важливе значення для встановлення факту вчинення останнім правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, та які, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.
Відповідачами не спростовано обставини, які ставлять під сумнів правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача. 
Згідно ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Допустимість доказів. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 74 КАС України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ст. 77 КАС України).
Враховуючи відсутність в матеріалах справи належних, достовірних, допустимих доказів скоєння позивачем правопорушення, встановленого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом скасування спірної постанови та закриття провадження
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що внаслідок  невідповідності висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, суд першої інстанції  дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову
Керуючись ст. ст. 72-77, 272,  286, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -          
          
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 - задовольнити. 
Рішення  Міловського районного суду Луганської області від 16 листопада 2020 року  у справі  № 418/3540/20 за позовом    ОСОБА_1   до   начальника 1-ї групи ІПК ВІПС (тип А) відділу прикордонної служби «Мілове» ім. Віктора Банних капітана Франчук Тетяни Анатоліївни,  Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгена Пікуса    про   скасування постанови  – скасувати.
Прийняти нову постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1   до   начальника 1-ї групи ІПК ВІПС (тип А) відділу прикордонної служби «Мілове» ім. Віктора Банних капітана Франчук Тетяни Анатоліївни,  Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгена Пікуса    про   скасування постанови- задовольнити.  
Скасувати постанову начальника 1-ї групи ІПК ВІПС (тип А) відділу прикордонної служби «Мілове» ім. Віктора Банних капітана Франчук Тетяни Анатоліївни  № 000988 від 30.09.2020 року про притягнення ОСОБА_1   до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП України та закрити провадження у справі.
Повний текст постанови складений 23 грудня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

           Судді:                                                                                               Е.Г. Казначеєв

                                                                                                         Г.М. Міронова