ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2020 року          м.Дніпро         Справа №  904/2962/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)
суддів: Антоніка С.Г., Кощеєва І.М.

Розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОГАЗ БУД" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2020 (повний текст складено та підписано 30.07.2020 суддя Красота О.І.) у справі №904/2962/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОГАЗ БУД", м.Дніпро 
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОГАЗ", м.Дніпро 
про стягнення заборгованості за договором підряду в сумі 108 394,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОГАЗ БУД" звернулося до Господарського суду з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОГАЗ" і просить суд стягнути 99 447,84 грн. - основного боргу, 8 947,02 грн. - 3% річних та судовий збір. 
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором підряду №16765/35/225854 від 03.08.2016р. в частині оплати виконаних робіт.   
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2020 у справі №904/2962/20 в позові відмовлено в повному обсязі.
Рішення суду першої інстанції, вмотивовано тим, що строк позовної давності по стягненню заборгованості в загальному розмірі 108  394,86 грн. сплив, а відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОГАЗ БУД" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Позивач не погоджується з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2020 у справі №904/2962/20 вважає, його незаконним, необгрунтованим та таким, що винесено з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.
- вважає що судом першої інстанції було порушено основні принципи господарського судочинства: змагальність сторін та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, оскільки Позивача було позбавлено права на надання додаткових аргументів та доказів, які є суттєвими для вирішення справи саме на користь Позивача;
- за доводами скаржника відповідач визнав заборгованість, що підтверджується підписаним з обох сторін актом звіряння взаєморозрахунків від 29.01.2020 по стану за період 01.01.2017-29.01.2020;
- вважає, що перебіг строку позовної давності почався з моменту підписання сторонами акту звірки взаєморозрахунків – 29.01.2020, однак, не заперечує, що акт звірки розрахунку не є первинним документом, та має підтверджуватись первинними документами згідно висновків ВС по справі № 910/1389/18;
- позивачем на адресу Відповідача було направлено претензію від 04.02.2020 вих. № 11, якою Товариство попередило, що у разі невиконання умов укладеного договору останні звернуться до суду за відновленням своїх прав, однак на день звернення з позовною заявою Позивач не отримав відповіді на претензію від AT «Дніпрогаз»;
- на думку апелянта наявні усі необхідні Фактори для прийняття акту звірки взаєморозрахунків, як такого, що є підтвердженням визнання Відповідачем наявності боргу станом на 29.01.2020, та безспірною підставою, яка підтверджує переривання перебігу строку позовної давності.
- скаржник у відповіді на відзив вказує, що Відповідач, не надав жодного доказу на підтвердження своїх доводів, що у провідного бухгалтера Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» Калабухової Л.В. відсутнє право підпису актів звірки взаєморозрахунків, про що зазначає у відповіді на відзив на апеляційну скаргу;

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважає рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2020 у справі №904/2962/20 законним та обгрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною.
- відповідач вважає, що акт звірки не є належним та допустимим доказом по справі, який підтверджує визнання відповідачем свого боргу, оскільки з боку відповідача його підписано особою яка не уповноважена на вчинення дій з визнання боргу підприємства перед іншими суб`єктами господарювання.
- наголошує, що у Калабухової Л.В., як провідного бухгалтера матеріальної групи AT «Дніпрогаз» відсутнє право підпису актів звірки взаєморозрахунків, вона не є уповноваженою особою боржника, у тому числу у розумінні частини 7 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» .
Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців га громадських формувань, станом на 04.07.2019р. керівником (згідно статугу) та підписантом AT «Дніпрогаз» була - Голова правління Пікінер Світлана Юріївна.
Акт звірки взаєморозрахунків, який міститься в матеріалах справи, підписаний неуповноваженими представниками сторін та не містить дати його складання та підписання, що позбавляє цей документ юридичної сили, про що відповідач також вказує у своїх запереченнях;
- стосовно договіру підряду №16765/35/225854 від 03.08.2016 року, на який посилається Позивач, з боку АГ «Дніпрогаз» підписаний директором з капітального будівництва Гончар С.Ю. що діє на підставі довіреності №79юр від 31.12.2015р. та його підпис скріплений печаткою «для договорів». Сама довіреність на Гончара С.Ю., в матеріалах справи відсутня.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОГАЗ БУД" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2020 у справі №904/2962/20. Розгляд апеляційної скарги ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

03.08.2016р. між Публічним акціонерним товариством «Дніпрогаз», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОГАЗ БУД" та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОГАЗ" укладено Договір №16765/35/225854 (а.с.9-11).     
Позивач в повному обсязі виконав умови Договору, що підтверджується Актами здачі-приймання робіт: 
Акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2017року в кількості 45 примірників на загальну суму 91  969,44 грн. (а.с.12-251 т.1, 3-44 т.2). 
Акт приймання виконаних будівельних робіт від 28.02.2017р. в кількості 4 примірників на загальну суму 7  478,40 грн. (а.с.45-72 т.2). 
Відповідач свої зобов`язання за Договором щодо оплати виконаних робіт не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 99  447,84 грн.     
Позивач вказує на те, що Відповідачем визнана заборгованість, що підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків за період 01.01.2017р. – 29.01.2020р. (а.с.73 т.2).
04.02.2020р. Позивач на адресу Відповідача направив Претензію з вимогою оплатити заборгованість у розмірі 99  447,84 грн. (а.с.74-78 т.2).   
Щодо строків позовної давності Позивач посилається на те, що перебіг позовної давності почався з моменту підписання сторонами Акту звірки взаєморозрахунків за період 01.01.2017р. – 29.01.2020р. 
Відповідач відповіді не надіслав заборгованість в розмірі 99  447,84 грн. не оплатив, що і стало причиною виникнення спору.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного:
Відповідно до пункту 2.2. Постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013р.  № 10 « Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.
Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.
Відповідно до абзацу 4 пункту 3.12. Постанови № 18 від 26.12.2011р. Пленуму ВГСУ " Про деякі питання практики застосування  Господарського процесуального кодексу України  судами першої інстанції", під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОГАЗ" 99 447,84 грн. – заборгованості  за Договором підряду №16765/35/225854 від 03.08.2016р. та 8 947,02 грн. - 3% річних.     Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем в частині оплати
Правовідносини сторін виникли з укладеного 03.08.2016р. між Публічним акціонерним товариством «Дніпрогаз», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОГАЗ БУД" (далі-Позивач, Підрядник) та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОГАЗ" (далі-Відповідач, Замовник) Договору №16765/35/225854 (далі – Договір, а.с.9-11).     
За умовами пункту 1.1. Договору, Замовник доручає а Підрядник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, виконати роботи з виготовлення вузлів обліку природного газу (типорозмір G-6 та G-10) (далі-роботи), на свій ризик, власними силами і засобами та здати роботи Замовнику в обумовлені Договором строки, а Замовник зобов`язується прийняти та виконані роботи та оплатити їх на умовах даного Договору. Матеріали на виконання робіт за Договором надаються Підрядником та/або Замовником.     
Відповідно до частин 1,4 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Відповідно до частини 1 статті 843 Цивільного кодексу України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.
Згідно п.2.1. Договору, Договірна ціна робіт за даним Договором буде визначатись, виходячи з об`ємів всіх виконаних робіт та їх переліку. Загальна Договірна ціна становитиме суму всіх договірних цін на роботи, що будуть відображені в актах виконаних робіт та Довідках про вартість робіт та не повинна перевищувати 100  000,00 грн., у т.ч. ПДВ 16  666,67 грн.  
Відповідно до частини 1 статті 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду
Відповідно до п.3.1. Договору, роботи за цим Договором повинні бути виконані протягом строків додаткового письмового узгодження сторонами. Підрядник має право достроково виконати роботи за Договором.  
В п.11.1. Договору зазначено, здавання-приймання робіт за цим Договором здійснюється шляхом підписання сторонами Акту виконаних робіт та Довідки про вартість робіт. З моменту підписання виконаних робіт Замовник відповідає за збереження результату робіт.  
На підтвердження факту виконання умов договору позивачем надано акти здачі приймання робіт: 
-          Акти приймання виконаних робіт від 30.01.2017р. (т.1 а.с. 13-15, 20-22, 27-29, 34-36, 41-43, 48-50, 55-57, 83-85, 90-92, 97-99) на суму 1 869, 60 грн кожний, (т.1 а.с. 104-105, 110-111, 116-117, 122-123, 128-129, 134-135, 140-141, 146-147, 152-153, 158-159, 164-165, 170-171, 176-177, 182-183, 188-189, 193-194, 199-200, 205-206, 211-212, 217-218, 229-230, 235-236, 241-242, 247-248, т.2 а.с.4-5, 10-11, 16-17, 22-23, 28-29, 34-35, 40-41) на суму 2 114,52 грн кожний.
-          від 31.01.2017р. (т.1 а.с. 62-64, 69-71, 76-78) на суму 1 869, 60 грн кожний, (т.1 а.с. 223-224) на суму 2 114,52 грн 
-          від 28.02.2017р. (т.2 а.с. 46-48, 53-55, 60-62, 67-69) на суму 1 869,60 грн кожний ; 
-          довідки про вартість виконаних будівельний робіт та витрат (т.1 а.с. 12, 19, 26, 33, 40, 47, 54, 61, 68, 75, 82, 89, 96, 103, 109, 115, 121, 127, 133, 139, 145, 151, 157, 163, 169, 175, 181, 187, 192, 198, 204, 210, 216, 222, 228, 234, 240, 246, т.2 а.с.3, 9, 15, 21, 27, 33, 39, 45, 52, 59, 66)
-          підсумкова відомість ресурсів (т.1 а.с. 16-18, 23-25, 30-32, 37-39, 44-46, 51-53, 58-60, 65-67, 72-74, 79-81, 86-88, 93-95, 100-102, 106-108, 112-114, 118-120, 124-126, 130-132, 136-138, 142-144, 148-150, 154-156, 160-162, 166-168, 172-174, 178-180, 184-186, 190-192, 195-197, 201-203, 207-209, 213-215, 219-221, 225-227, 231-233, 237-239, 243-245, 249-251, т.2 а.с. 6-8, 12-14, 18-20, 24-26, 30-32, 36-38, 42-44, 49-51, 56-58, 63-65, 70-72)
-          Пунктом 4.1. передбачено, оплата робіт за Договором здійснюється Замовником протягом 5 днів від дати підписання Акту виконаних робіт.
Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням вище встановлених обставин підписання актів виконаних робіт і визначення умовами пункту 4.1 строку оплати прийнятих робіт, колегія суддів доходить висновку, що зобов`яання відповідача з оплати виконаних робіт, прийнятих ним за актами приймання від 30.01.2017р. (т.1 а.с. 13-15, 20-22, 27-29, 34-36, 41-43, 48-50, 55-57, 83-85, 90-92, 97-99) на суму 1 869, 60 грн кожний, (т.1 а.с.  104-105, 110-111, 116-117, 122-123, 128-129, 134-135, 140-141, 146-147, 152-153, 158-159, 164-165, 170-171, 176-177, 182-183, 188-189, 193-194, 199-200, 205-206, 211-212, 217-218, 229-230, 235-236, 241-242, 247-248, т.2 а.с.4-5, 10-11, 16-17, 22-23, 28-29, 34-35, 40-41) на суму 2 114,52 грн кожний 84 246,12 грн є таким, що настав 04.02.2017р; за актами приймання від 31.01.2017р. (т.1 а.с. 62-64,69-71,76-78) на суму 1 869, 60 грн кожний , (т.1 а.с. 223-224) на суму 7 723,32  грн є таким, що настав 06.02.2017р; за актом від 28.02.2017р. (т.2 а.с. 46-48, 53-55, 60-62, 67-69) на загальну суму 7478,40 грн є таким, що настав з 06.03.2017р.
Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Станом на час розгляду справи доказів оплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідачем у відзиві на позовну заяву заявлено про сплив позовної давності (а.с. 102-106).
На підтвердження заявлених позовних вимог, позивачем додано Акт звірки взаєморозрахунків за період 01.01.2017р. – 29.01.2020р. (а.с.73 т.2).
Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом. 
Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.03.2019р. у справі № 910/1389/18.
Дані, відображені в акті звірки взаєморозрахунків за період 01.01.2017р. – 29.01.2020р. (а.с.73 т.2) підтверджуються актами приймання виконаних робіт від 30.01.2017р. (т.1 а.с. 13-15, 20-22, 27-29, 34-36, 41-43, 48-50, 55-57, 83-85, 90-92, 97-99, 104-105, 110-111, 116-117, 122-123, 128-129, 134-135, 140-141, 146-147, 152-153, 158-159, 164-165, 170-171, 176-177, 182-183, 188-189, 193-194, 199-200, 205-206, 211-212, 217-218, 229-230, 235-236, 241-242, 247-248, т.2 а.с.4-5, 10-11, 16-17, 22-23, 28-29, 34-35, 40-41); від 31.01.2017р. (т.1 а.с. 62-64, 69-71, 76-78, 223-224); від 28.02.2017р.(т.2 а.с. 46-48, 53-55, 60-62, 67-69); довідках про вартість виконаних будівельний робіт та витрат (т.1 а.с. 12, 19, 26, 33, 40, 47, 54, 61, 68, 75, 82, 89, 96, 103, 109, 115, 121, 127, 133, 139, 145, 151, 157, 163, 169, 175, 181, 187, 192, 198, 204, 210, 216, 222, 228, 234, 240, 246, т.2 а.с.3, 9, 15, 21, 27, 33, 39, 45, 52, 59, 66); підсумковій відомості ресурсів (т.1 а.с. 16-18, 23-25, 30-32, 37-39, 44-46, 51-53, 58-60, 65-67, 72-74, 79-81, 86-88, 93-95, 100-102, 106-108, 112-114, 118-120, 124-126, 130-132, 136-138, 142-144, 148-150, 154-156, 160-162, 166-168, 172-174, 178-180, 184-186, 190-192, 195-197, 201-203, 207-209, 213-215, 219-221, 225-227, 231-233, 237-239, 243-245, 249-251, т.2 а.с. 6-8, 12-14, 18-20, 24-26, 30-32, 36-38, 42-44, 49-51, 56-58, 63-65, 70-72), які є первинними документами в розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Акт звірки взаєморозрахунків (а.с.73 т.2) з боку відповідача підписано провідним бухгалтером ОСОБА_1 і скріплено печаткою підприємства «Для актів звірки».
Відповідно до частини 7 статті 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" в редакції, чинній станом на дату підписання актів звірки, головний бухгалтер або особа, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку підприємства (далі - бухгалтер), зокрема забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства. 
Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Отже, відповідно до правил доказування відповідач, заперечуючи позовні вимоги та посилаючись на підписання актів звірки неуповноваженою особою, повинен довести зазначені обставини. 
Відповідна правова позиція викладена в  постанові Верховного Суду від 05.03.2019р. у справі № 910/1389/18.
Оскільки, як зазначено вище, підпис провідного бухгалтера ОСОБА_1 скріплено печаткою підприємства «Для актів звірки», а відповідачем не надано доказів на підтвердження відсутності у Калабухової Л.В. відповідних повноважень і обізнаності позивача з цим фактом, колегія суддів доходить висновку, що  Калабухова Л.В. мала повноваження на підписання акту звірки взаєморозрахунків за період 01.01.2017р. – 29.01.2020р. (а.с.73 т.2)
Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Оскільки акт звірки містить посилання на кінець періоду звірки 29.01.2020р. і саме встановлення цієї дати становить предмет доказування,  відповідні твердження відповідача, що відсутність в акті звірки дати його складання та підписання є підставою для визнання його недопустимим доказом відхиляються як необґрунтовані.
Наведеним спростовуються безпідставні твердження відповідача наведені у відзиві на апеляційну скаргу про те, що докази на підтвердження повноважень Калабухової Л.В. зобов`язаний був надати саме позивач.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів констатує, що підписання вищезазначеного Акту відповідачем підтверджено визнання ним заборгованості станом на 29.01.2020р. і ця подія (визнання заборгованості шляхом підписання Акту) відбулася в межах загального трирічного строку позовної давності.
Відповідно до пункту 4.4.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013  № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», у дослідженні обставин, пов`язаних із вчиненням зобов`язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.
До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати:
підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір;
Підписанням акту звірки відповідач визнав фактичну наявність у нього боргу перед позивачем станом на 29.01.2020р., до 30.01.2020р., тобто до 30.01.2020р., в межах трирічного строку позовної давності.
Перебіг строку позовної давності до вимоги про стягнення основного боргу за Договором підряду №16765/35/225854 на суму 99 447,84 грн, перервався на підставі частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України у зв`язку з підписанням відповідачем актів звірки взаємних розрахунків за договорами станом на 20.10.2015, тобто переривався у зв`язку з вчиненням відповідачем (боржником) дій, що свідчать про визнання ним свого боргу, та згідно із частиною 3 зазначеної норми після переривання почався заново.
Доводи скаржника про те, що в матеріалах справи відсутня довіреність №79юр від 31.12.2015р. на директора з капітального будівництва Гончара С.Ю., який від імені АГ «Дніпрогаз» підписав і скріпив печаткою «для договорів» Договір №16765/35/225854 відхиляються з огляду на відсутність доказів визнання даного договору недійсним і наявності в матеріалах справи доказів на підтвердження виконання сторонами умов цього договору.
04.02.2020р. Позивач на адресу Відповідача направив Претензію з вимогою оплатити заборгованість у розмірі 99  447,84 грн. (а.с.74-78 т.2). 
Станом на час розгляду справи доказів оплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати виконаних робіт, Позивачем останньому в позові нараховано 3% річних у розмірі 8 947,02 грн. за загальний період з 28.05.2017р. по 26.05.2020р.
Відповідно до частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.
Відзив на позовну заяву не містить незгоди відповідача з правильностю розрахунку 3% річних у розмірі 8 947,02 грн. за загальний період з 28.05.2017р. по 26.05.2020р. (т.2 а.с. 102-106).
Оскільки строк позовної давності за основним боргом перервався 29.01.2020р. і почався заново, позивач звернувся з даним позовом до суду першої інстанції 03.06.2020, колегія суддів доходить висновку, що заявлений до стягнення період нарахування 3% річних з 25.09.2014 по 24.09.2017 заявлено в межах позовної давності, є обґрунтованим і законним.
Враховуючи вище кладене, колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги по стягненню з відповідача 3% річних у загальному розмірі 8 947,02 грн. за період з 28.05.2017р. по 26.05.2020р., нараховані на суму основного боргу 99 447,84 грн підлягають задоволенню як законні і обґрунтовані.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;
Відповідно до пункту 4 частини 1, частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.  Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню
Оскільки розглядаючи справу, місцевий господарський суд неправильно застосував норми матеріального права, яка підлягали застосуванню у спірних правовідносинах, рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з ухвалення нового, про задоволення позовних вимог.
Апеляційна скарга, відповідно, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОГАЗ БУД" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2020 у справі №904/2962/20 – задовольнити.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2020 у справі №904/2962/20 – скасувати.
Ухвалити нове:
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОГАЗ" (49101, м. Дніпро, вул. Олександра Конинського, будинок 5, код ЄДРПОУ 20262860) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОГАЗ БУД" (49029, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Олександра Конинського, будинок 5, код ЄДРПОУ 40291872) 99  447,84 грн основного боргу та 8 947,02 грн - 3% річних.
Доручити Господжарському суду Дніпропетровської області видачу наказу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                    М.О. Дармін

Суддя                                                                        С.Г. Антонік 

Суддя                                                                        І.М. Кощеєв