Постанова
Іменем України                            
                                                            
25 листопада 2020 року  
м. Київ
 
справа № 264/5681/17
 
провадження № 61-1028св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
заявник (боржник) - Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»,
суб`єкт оскарження - державний виконавець Кальміуського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Черниш Оксани Іванівни,
заінтересована особа (стягувач) -  ОСОБА_1 ,
представник заінтересованої особи (стягувача) - Довженко Валерій Іванович ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Довженко Валерій Іванович, на постанову Донецького апеляційного суду від 04 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Принцевської В. П., Лопатіної М. Ю., Мальцевої Є. Є., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
Короткий зміст заяви
У серпні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - ПрАТ «ММК ім. Ілліча», товариство) звернулося до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Черниш О. І.
Заява мотивована тим, що рішенням Іллічівського районного суду 
м. Маріуполя Донецької області від 07 грудня 2018 року з ПрАТ «ММК 
ім. Ілліча» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди стягнуто 130 000,00 грн. У березні 2019 року товариство перерахувало ОСОБА_1 вказану суму за винятком податку з доходів фізичних осіб та військового збору, у загальному розмірі 25 350,00 грн. 
Проте постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження в частині стягнення 25 000,00 грн. 
16 серпня 2019 року ПрАТ «ММК імені Ілліча» звернулося до Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі - Кальміуський ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області) із заявою про закінчення виконавчого провадження від 09 серпня 2019 року № 59758664 
у зв`язку із фактичним виконанням боржником рішення суду. На теперішній час постанова про закінчення вказаного виконавчого провадження державним виконавцем Кальміуського ВДВС міста Маріуполь ГТУЮ 
у Донецькій області не винесена, чим порушуються права і свободи 
ПрАТ «ММК ім. Ілліча». 
Ураховуючи зазначене, ПрАТ «ММК ім. Ілліча» просило суд:
- визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Кальміуського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області Черниш О. І. у зв`язку 
з невинесенням постанови про закінчення виконавчого провадження 
від 09 серпня 2019 року ВП № 59758664, у зв`язку із фактичним виконанням боржником рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 грудня 2018 року у справі № 264/5681/17;
- зобов`язати державного виконавця Кальміуського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області Черниш О. І. винести постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним виконанням боржником рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполь Донецької області 
від 07 грудня 2018 року у справі № 264/5681/17.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області 
від 03 жовтня 2019 року у складі судді Пустовойт Т. В. у задоволенні скарги ПрАТ «ММК ім. Ілліча» (заінтересована особа - ОСОБА_1 ) на дії державного виконавця Кальміуського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Черниш О. І. відмовлено.
Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки відповідно до статті статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку суми, які за рішенням суду спрямовуються на відшкодування шкоди життю та здоров`ю, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються. Отже, товариство при виконанні судового рішення діяло всупереч вимогам податкового законодавства та необґрунтовано утримало з визначеної судом суми відшкодування моральної шкоди (130 000,00 грн) податок на доходи фізичних осіб у розмірі 23 400,00 грн та військовий збір 
у розмірі 1 950,00 грн, тому підстави для закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом відсутні.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
Постановою Донецького апеляційного суду від 04 грудня 2019 року апеляційну скаргу ПрАТ «ММК ім. Ілліча» задоволено.
Ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області 
від 03 жовтня 2019 року скасовано.
Скаргу ПрАТ «ММК ім. Ілліча» задоволено.
Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Кальміуського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Черниш О. І. щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження 
від 09 серпня 2019 року № 59758664 у зв`язку з фактичним виконанням боржником рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 грудня 2018 року у справі № 264/5681/17.
Зобов`язано державного виконавця Кальміуського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Черниш О. І. усунути вказані порушення.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_1 на підприємстві заявника не працювала і суми моральної шкоди, які стягнуті на її користь з ПрАТ «ММК ім. Ілліча» рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 07 грудня 2018 року, не спрямовані на відшкодування збитків, завданих їй внаслідок заподіяння шкоди її життю та здоров`ю. Вказаним рішенням суду стягнуто з ПрАТ «ММК ім. Ілліча» на користь ОСОБА_1 грошову суму на відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй внаслідок смерті її чоловіка на виробництві, а тому вказана сума відшкодування немайнової (моральної) шкоди, яка стягнута на підставі судового рішення, включається до оподатковуваного доходу платника податку, відповідно підлягає оподаткуванню.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у січні 2020 року, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Довженко В. І., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати й залишити 
у силі судове рішення суду першої інстанції.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.
У лютому 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили протилежні по суті судові рішення посилаючись на один і той же  правовий висновок, викладений у постанові Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 227/130/14-ц (провадження № 61-29955св18). Вважає, що апеляційний суд, посилаючись на той же висновок Верховного Суду, що й суд першої інстанції, помилково вважав, що вона як заінтересована особа, на підприємстві заявника не працювала і суми моральної шкоди, які стягнуті на її користь із заявника рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 07 грудня 
2018 року, не спрямовані на відшкодування збитків, завданих їй внаслідок заподіяння шкоди її життю та здоров`ю. У цьому випадку рішенням суду стягнуто з ПрАТ «МММ ім. Ілліча» на її користь грошову суму на відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй внаслідок смерті її чоловіка на виробництві. 
Зазначає, що аналіз норми, наведеної у підпункті «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України, вказує, що суми, які за рішенням суду спрямовуються на відшкодування шкоди життю та здоров`ю, до завгального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються, а отже, товариство при виконанні судового рішення діяло всупереч вимогам податкового законодавства та необґрунтовано утримало з визначеної судом суми відшкодування моральної шкоди (130 000,00 грн) податок на доходи фізичних осіб у розмірі 23 400,00 грн та військовий збір 
у розмірі 1 950,00 грн. Такий висновок узгоджується з висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду,викладеним 
у постанові від 05 червня 2019 року у справі № 227/130/14-ц.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У березні 2020 року ПрАТ «МММ ім. Ілліча» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому зазначає, що касаційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області 
від 07 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 до ПрАТ «ММК ім. Ілліча», філії «Панютинський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «ММК ім. Ілліча» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 130 000,00 грн. 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
У решті позовних вимог відмовлено.
У березні 2019 року ПрАТ «ММК ім. Ілліча» перерахувало ОСОБА_1 вказану суму за винятком податку з доходів фізичних осіб та військового збору, загальна сума яких склала 25 350,00 грн.
З 09 серпня 2019 року на примусовому виконанні Кальміуського ВДВС 
м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області перебуває виконавчий лист 
№ 264/5681/17, виданий Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області від 22 лютого 2019 року про стягнення з ПрАТ «ММК 
ім. Ілліча» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 130 000,00 грн у частині стягнення суми 25 000,00 грн.
16 серпня 2019 року ПрАТ «МММ ім. Ілліча» звернулось до державного виконавця Кальміуського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Черниш О. І. із заявою щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та надало документи про повне, на думку скаржника, виконання рішення суду, а саме: платіжне доручення на суму 
104 560,00 грн яку перераховано ОСОБА_1 , а також платіжні доручення на суму 23 400,00 грн, сплачену як податок з доходів фізичних осіб, та на суму 1 950,00 грн, сплачену як військовий збір, на рахунок казначейства.
Постанова про закінчення вказаного виконавчого провадження державним виконавцем Кальміуського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області не винесена.
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) встановлено, що підставами касаційного оскарження 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат 
Довженко В. І.,задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частинами першою та другою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог 
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження 
і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, 
у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи 
у випадках, передбачених цим законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом (частина перша
статті 19 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний розглядати 
в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.
За змістом пункту 9 частини першої статті 39 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Моральна шкода є негативним наслідком (втратою) немайнового характеру, яка виникла в результаті фізичних та душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин.
Разом з тим порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (стаття 165 ПК України).
Так, згідно з підпунктом «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.
При цьому відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену 
в статті 167 ПК України.
Отже, податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішенням, включаються до оподатковуваного доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткуванню, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.
Судом встановлено, що Рішенням Іллічівського районного суду 
м. Маріуполя Донецької області від 07 грудня 2018 року позов 
ОСОБА_1 до ПрАТ «ММК ім. Ілліча», філії «Панютинський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «ММК ім. Ілліча» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 130 000,00 грн. 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
У решті позовних вимог відмовити.
16 серпня 2019 року ПрАТ «МММ ім. Ілліча» звернулось до державного виконавця Кальміуського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Черниш О. І. із заявою щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та надало документи про повне, на думку скаржника, виконання рішення суду, а саме: платіжне доручення на суму 
104 560,00 грн яку перераховано ОСОБА_1 , а також платіжні доручення на суму 23 400,00 грн, сплачену як податок з доходів фізичних осіб, та на суму 1 950,00 грн, сплачену як військовий збір, на рахунок казначейства.
Постанова про закінчення вказаного виконавчого провадження державним виконавцем Кальміуського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області не винесена.
Вирішуючи спір, апеляційний суд, встановивши, що  ОСОБА_1 як заінтересована особа, на підприємстві заявника не працювала і суми моральної шкоди, які стягнуті на її користь із заявника рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 07 грудня 
2018 року, спрямовані на відшкодування збитків, завданих внаслідок 
заподіяння шкоди не її життю та здоров`ю, а її чоловіка, дійшов правильного висновку про те, що вказана сума відшкодування моральної шкоди, включається до оподатковуваного доходу платника податку та підлягає оподаткуванню.А тому правильно визнав неправомірною бездіяльність державного виконавця Кальміуського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Черниш О. І. щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 09 серпня 2019 року № 59758664 
у зв`язку з фактичним виконанням боржником рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 грудня 2018 року 
у справі № 264/5681/17 та зобов`язав державного виконавця Кальміуського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Черниш О. І. усунути вказані порушення.
З таким висновком апеляційного суду погоджується і колегія суддів, оскільки вказаним рішенням суду стягнуто з ПрАТ «ММК ім. Ілліча» на користь ОСОБА_1 грошову суму на відшкодування моральної шкоди, заподіяної не їй особисто, як працівнику товариства, а заподіяної їй внаслідок смерті її чоловіка на виробництві, а тому вказана сума відшкодування немайнової (моральної) шкоди, яка стягнута на підставі судового рішення, включається до оподатковуваного доходу платника податку та підлягає оподаткуванню.
Апеляційний суд правильно послався на висновки, викладені у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 червня 
2019 року у справі № 227/130/14-ц (провадження № 61-29955св18).
Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, а направлені виключно на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Щодо судових витрат
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 402, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Довженко Валерій Іванович, залишити без задоволення.
Постанову Донецького апеляційного суду від 04 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                               І. А. Воробйова

                                                                                                            Б. І. Гулько

                                                                                                            Г. В. Коломієць

                                                                                                            Ю. В. Черняк