МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Справа № 483/531/18 
Провадження № 22-з/812/91/20 
 
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       24 грудня 2020 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах : 
головуючого – Темнікової В.І.,
суддів – Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В., 
із секретарем судового засідання – Колосовою О.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 483/531/18 за позовом позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
в с т а н о в и в:
У квітні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 червня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в рахунок заборгованості за кредитним договором від 18 листопада 2011 року станом на 28 лютого 2018 року 78 803 гривні 87 копійок, а також 1 762 гривні в рахунок відшкодування судових витрат.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 9 вересня 2020 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 червня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 4796 грн. 45 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2171 грн. 32 коп., процентами у розмірі 1569 грн. 91 коп. та пені у розмірі 1055 грн. 22 коп. Здійснено розподіл судових витрат.
14 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розподіл судових витрат, в якій зазначав, що за перегляд заочного рішення судом першої інстанції, а також за апеляційний перегляд ним сплачено судовий збір у сумі 3603, 50 грн., а також ним понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

23 грудня 2020 року ОСОБА_1 уточнив вимоги, звернувшись з заявою, в якій просив стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» сплачені ним витрати лише на правову допомогу у розмірі 6000 грн.
Вказував, що згідно актів про прийняття-передачі наданих послуг від 29 грудня 2019 року, 12 травня та 30 червня 2020 року, укладеними між ним та його представником ОСОБА_2 загальна вартість наданих йому юридичних послуг у даній справі становить 6000 гривень. На підтвердження сплати ним зазначеної суми надав копії квитанцій.
Заслухавши доповідача, вивчивши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З матеріалів справи вбачається, що під час судового засідання у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 подав заяву про відшкодування витрат на правову допомогу. В підтвердження понесених ним судових витрат на отримання правової допомоги, зобов`язався направити відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, про що зазначив у заяві.
1 4 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат та надав акти про прийняття-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги від 25 грудня 2019 року та квитанції до прибуткового касового ордера від 25 грудня 2019 року, 12 травня 2020 року та 30 червня 2020 року, на загальну суму 6000 грн.
Відповідно до пункту 3 частин першої, третьої статті 270 ЦК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 
137 ЦПК України).
Відповідно до роз`яснення п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. 
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Як вбачається із матеріалів справи, професійну правову допомогу відповідачу надавав адвокат Владикін О.Н. на підставі договору про надання правової допомоги від 25 грудня 2019 року, за п. 2.1 якого вартість надання правової допомоги визначається у кожному окремому випадку окремо за домовленістю сторін в залежності від виду та складності правової допомоги та виражена у фіксованому розмірі. Згідно п.2.2 вид правової допомоги та вартість складає:
Консультація 500 грн.
Складання заяви про перегляд рішення – 3000 грн.
Складання заяви про розгляд справи без участі відповідача – 500 грн.
Складання апеляційної скарги - 2000 грн.
-Складання заяви про усунення недоліків – 500 грн.
-Складання касаційної скарги – 2000 грн.
Відповідачу ОСОБА_1 адвокатом Владикіним О.Н. було надано правничу допомогу, а саме: складання апеляційної скарги, підготовка заяви про перегляд заочного рішення, усні консультації, складання заяви про усунення недоліків апеляційної скарги.
На підтвердження сплати за послуги надання правової допомоги відповідач надав акти про прийняття-передачі наданих послуг від 29 грудня 2019 року, 12 травня 2020 року та 30 червня 2020 року та квитанції про оплату послуг. 
Заперечень щодо співмірності витрат на правничу допомогу від ПАТ КБ «Приватбанк» не надходило.
З урахуванням викладеного, враховуючи складність справи та обсяг послуг, наданих адвокатом під час розгляду справи, час, витрачений адвокатом на надання відповідних послуг, а також співмірність розміру судових витрат із ціною позову, колегія суддів вважає, що з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 6000грн. судових витрат, понесених ним на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи. 
Враховуючи викладене, а також положення ст. 270 ЦПК України, заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 133, 137, 270, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 6000 (шість тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий 
Судді: 

Повний текст додаткової постанови складено 24 грудня 2020 року.