УХВАЛА

12 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 1.380.2019.003403
адміністративне провадження № К/9901/29839/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Уханенка С.А., Шевцової Н.В.
перевірив касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020  року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - ВПВР УЗПВР у Львівській області Західного МРУ МЮ (м. Львів)), в якому просила: визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця ВПВР УЗПВР у Львівській області Західного МРУ МЮ (м.Львів)  від 29 вересня 2017 року ВП №  50996057 про стягнення виконавчого збору.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020  року, позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця ВПВР УЗПВР у Львівській області Західного МРУ МЮ (м.Львів) від 29 вересня 2017 року ВП №50996057 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у сумі 999214,87 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.
06 листопада 2020 року ВПВР УЗПВР у Львівській області Західного МРУ МЮ (м.Львів) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020  року. Заявник, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та відмовити в позові. 
Предметом спору у цій справі є правомірність постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Статтею 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження судового рішення в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Перевіряючи матеріали касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що зміст ухвалених у цій справі судових рішень та доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у такій категорії адміністративних справ. Тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
За таких обставин, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтею 248, частиною третьою статті 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1.  У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020  року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 О.В. Кашпур
Судді:                                                                                                    С.А. Уханенко
                                                                                                    Н.В. Шевцова