П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/4408/19	
Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді:  Димерлія О.О.
суддів: Єщенка О.В. ,  Танасогло Т.М. 
за участю секретаря – Пономарьової Н.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року по справі № 420/4408/19 за позовом Товариства  з обмеженою відповідальністю «Таламус ЛТД» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:
У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таламус ЛТД»  (далі – позивач, ТОВ «Таламус ЛТД») звернулось до суду з позовною заявою, у якій просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № 003004106 від 21.06.2019  року.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за результатами проведення документальної планової виїзної перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення, яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення вимог податкового законодавства України. Підставою для винесення оскаржуваного рішення стало неоприбутковування (несвоєчасне оприбутковування) готівкових коштів у відповідній документації РРО. Однак, на думку позивача, відповідач дійшов помилкового висновку щодо порушення платником податків вимог Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного Банку України № 148 від 29.12.2017 року, оскільки податковим органом встановлено порушення за період, до прийняття нормативно-правового акту. Беручи до уваги вищезазначене, у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.
За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом від 16 жовтня 2019 року прийнято рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Таламус ЛТД»  задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № 003004106 від 21.06.2019  року.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржник зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про недотримання податковим органом строку прийняття оскаржуваного рішення. 23.05.2019 року відповідачем було направлено Акт перевірки на адресу платнику податків, який отриманий позивачем 10.06.2019 року, а тому саме з дати отримання розпочинається відлік строку для прийняття податкового повідомлення-рішення.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 23.05.2019 року за результатами проведення перевірки було складено Акт перевірки № 989/15-32-14-01/20936229 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Таламус ЛТД» податкового законодавства за період діяльності з 01.04.2016 року по 31.12.2018 року, валютного – за період з 01.04.2016 по 31.12.2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування – за період з 01.04.2016 по 31.12.2018 року, дотримання іншого законодавства за період з 01.04.2016 по 31.12.2018 року»(далі - Акт перевірки).
Відповідно до вказаного Акту перевірки, за період з 01.09.2017 року по 07.09.2017 року встановлено порушення ТОВ «Таламус ЛТД» п.2.6 гл.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого  Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637.
21.06.2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № 003004106, яким на підставі пп.54.3.3. п.54.3. ст.54 Податкового кодексу України та абз.3 ст.1 Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/95 до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 1 921 041,40 грн..
Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач звернувся до суду із даним позовом.
Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності вимог позивача, з неправомірності дій податкового органу.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).
У відповідності до п. 6 ст. 33 Закону України «Про Національний банк України» від 20.05.1999 року № 679-XIV визначення порядку ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств і організацій віднесено до повноважень НБУ.
За змістом п. 1.2 гл. 1 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 (втратило чинність на підставі Постанови Національного банку № 148 від 29.12.2017 року) під оприбуткуванням готівки розуміється проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.
Відповідно до п. 7.15 гл. 7 Положення № 637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (розрахункової книги (далі - РК)), визначено в пункті 2.6 цього Положення.
Згідно п. 2.2 Положення № 637, підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.
Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.
В п. 2.6 Положення № 637 визначено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.
У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).
Отже, у випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО.
Стаття 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95) визначає, що книга обліку розрахункових операцій - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах доходів і зборів книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).
Відповідно до пункту 4.2 Положення № 637 усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі (додаток 5).
Кожне підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (без урахування кас відокремлених підрозділів).
Відокремлені підрозділи підприємств, які проводять операції з приймання готівки за продану продукцію (товари, роботи, послуги) з оформленням її прибутковим касовим ордером, а також з видачі готівки на виплати, пов`язані з оплатою праці, виробничі (господарські) потреби, інші операції з оформленням їх видатковими касовими ордерами і відомостями, ведуть касову книгу.
Разом з тим, абзац 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12.06.1995 року (втратив чинність на підставі Указу Президента № 418/2019 від 23.06.2019 року) установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки – у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.
Таким чином, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та відображення на їх підставі готівки у КОРО. Невиконання будь-якої із цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (аб. 3 ст. 1 Указу № 436/95).
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31 липня 2018 року у справі № 813/2229/17.
Як свідчать матеріали справи, у даному випадку фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО мала місце, про що свідчить Висновок експерта № 008/1/1-001, у якому міститься посилання на фіскальні звітні чеки : № 1036 від 01.09.2017 року на суму 440,00 грн., № 1037 від 04.09.2017 року на суму 16 386,00 грн., № 1038 від 05.09.2017 року на суму 0,00 грн., № 1039 від 06.09.2017 року на суму 354 587,28 грн, № 1040 від 07.09.2017 року на суму 12 795,00 грн..
Співставленням дат відображених в фіскальних звітних чеках з датами в КОРО встановлено не відповідність дат в період з 01.09.2017 року по 09.07.2019 року, тобто в КОРО відображені в зазначений період дати 01.08.2017 року - 07.08.2017 року.
Співставленням сум відображених в фіскальних звітних чеках за період 01.09.2017 року по 07.09.2017 року в сумі 384 208,28 грн. з даними відображеними в КОРО № 1552006802Р/4 не встановлено розбіжностей в частині сум та номерів.
З вищезазначеного убачається, що при перенесенні даних з фіскальних звітних чеках за період 01.09.2017 року по 07.09.2017 року  по оприбуткуванню грошових коштів в сумі 384 208,28 грн. в книгу обліку розрахункових операцій № 1552006802Р/4 підприємства ТОВ «Таламус ЛТД» відповідальною особою була допущена помилка в частині написання місяця, замість вересня 2017 року помилково написано серпень 2017 року.
Судова колегія звертає увагу на те, що при оприбуткуванні грошових коштів на підставі фіскальних звітних чеків в книзі обліку розрахункових операцій також досліджується облік сум надходжень коштів, а не тільки дата обліку, яка вказана в КОРО.
Перевіряючими в Акті перевірки № № 989/15-32-14-01/20936229 від 23.05.2019 року висновки про порушення касової дисципліни здійснені на співставленні дат вказаних в чеках та книзі обліку розрахункових операцій, при цьому не в повному обсязі досліджені первинні документи в яких відображені суми, які в повному обсязі оприбутковані, згідно даними КОРО.
Отже, фактичними обставинами та матеріалами справи підтверджується, що готівка у повній сумі була зазначена у КОРО, хоча і з допущеною помилкою в частині написання місяця, що в свою чергу не утворює склад порушення передбачений абз. 3 п. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» та свідчить про відсутність підстав для застосування до позивача фінансових санкцій.
Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що на момент проведення перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 15.12.2004 року № 637 було не чинним. 
Наведене у сукупності свідчить про протиправний характер податкового повідомлення-рішення № 003004106 від 21.06.2019  року, оскільки прийнято відповідачем без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття та необґрунтовано, що є підставою для його скасування, як правильного висновку дійшов і суд першої інстанції.
З висновком суду першої інстанції стосовно пропуску відповідачем 15-денного строку для прийняття податкового повідомлення-рішення, колегія суддів не погоджується, оскільки відлік зазначеного строку розпочинається з моменту вручення акту перевірки, а не з моменту надіслання. Однак, зазначена обставина не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного рішення суду тому, що вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд першої інстанції дійшов вірних висновків та цілком правомірно скасував оскаржуване рішення відповідача.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно із п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Положеннями ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року по справі № 420/4408/19 за позовом Товариства  з обмеженою відповідальністю «Таламус ЛТД» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлено та підписано суддями 18 грудня 2020 року.

Головуючий суддя 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Єщенко О.В.    Танасогло Т.М.