Ухвала
 
24 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 524/8736/19
провадження № 61-18696ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу приватного підприємства «Промфактор-Сервіс», подану представником Овчаренком Віталієм Юрійовичем, на           ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської        області від 23 січня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича інноваційна фірма «ВІЛП», ОСОБА_2 , приватного підприємства «Промфактор-Сервіс», ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування записів про державну реєстрацію права власності,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2020 року ПП «Промфактор-Сервіс» через представника - адвоката             Овчаренка В. Ю. звернулось до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 січня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року у вказаній цивільній справі.
 
Скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
Так, відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
 
Встановлено, що оскаржувану постанову Полтавського апеляційного суду прийнято 03 листопада 2020 року, а її повний текст складено 04 листопада 2020 року.
 
Відповідно до вимог статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
 
Таким чином, останній день касаційного оскарження зазначеного судового рішення припадав на 04 грудня 2020 року (п`ятниця, робочий день).
 
Касаційна скарга ПП «Промфактор-Сервіс» подана адвокатом                  Овчаренком В. Ю. через поштове відділення та згідно з відміткою на конверті відправлена до Верховного Суду 15 грудня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.
 
У касаційній скарзі представник заявника просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що оскаржувану постанову не отримував, а про її існування дізнався 12 грудня 2020 року з реєстру судових рішень.
 
Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.
 
Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження дати отримання/неотримання копії повного тексту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до касаційної скарги не долучено.
 
За таких обставин, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо поважності причин пропуску заявником строку на касаційне оскарження з наведених підстав.
 
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
Несвоєчасне отримання копії судового рішення не змінює визначений законом строк і порядок касаційного оскарження, а може бути лише підставою для його поновлення у разі подання відповідної заяви з наданням доказів.
 
Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
 
Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та роз`яснити заявникові про необхідність надання доказів, що підтверджують дату отримання/неотримання копії повного тексту оскаржуваної постанови Полтавського апеляційного суду прийнято 03 листопада 2020 року.
 
Такими доказами можуть бути оригінал (належним чином завірена копія) поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 
392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу приватного підприємства «Промфактор-Сервіс», подану представником Овчаренком Віталієм Юрійовичем, на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 січня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року залишити без руху.
 
Надати заявникові для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, настануть наслідки передбачені законом.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                        Є. В. Коротенко