Справа № 750/3358/20 	Головуючий у 1 інстанції Рощина Т. С. 	
Провадження № 33/4823/177/20 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі судді судової палати у кримінальних справах Баглая І.П., з участю захисника Бредюка О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 травня 2020 року.
Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху (далі – ПДР),  яке виразилося у керуванні ним 20.04.2020р., в 04 год. 24 хв., в м. Чернігові по вул. О. Кошового, 20, транспортним засобом VOLKSWAGEN GOLF, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, бліда шкіра обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці, що не реагують на світло, та відмові від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.
В апеляційній скарзі захисник просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказує, що причина зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 полягала в неувімкнутому покажчику повороту, однак це твердження спростовується відеозаписом, наявним у матеріалах справи. Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 тричі погоджувався пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Проте працівники поліції не відсторонили останнього від керування транспортним засобом, а дозволили йому їхати до автозаправної станції, де й схилили до відмови від проходження огляду. У свою чергу, суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 .. 
Із матеріалів справи, пояснень захисника, а також доводів апеляційної скарги вбачається, що вона не обгрунтована.
Викладені захисником в апеляційній скарзі твердження голослівні, нічим не підтверджені, а тому апеляційний суд їх розцінює як намагання уникнути відповідальності.
Натомість вина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення підтверджується наявними доказами, яким місцевий суд надав належну оцінку.
У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт скоєння інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 підтверджується доказами які узгоджується між собою: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД 126550 від 20.04.2020, складеному у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.04.2020р., згідно з яким, у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: звуженні зіниці; бліда шкіра обличчя; тремтіння пальців рук; зіниці, що не реагують на світло; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 20.04.2020р.; рапортом від 20.04.2020р.; відеозаписом до протоколу БД № 126550 від 20.04.2020р..
На відеозаписі, переглянутому апеляційним судом, видно, що поліцейський неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти освідування і роз`яснював порядок огляду наркологом, але він весь час відповідав не однозначно і кінець кінцем відмовився від освідування.
У свою ж чергу ОСОБА_1 пропонував поліцейським гроші щоб владнати питання на місці.
Отже порушень законодавства, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної постанови, у справі не вбачається. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	І. П. Баглай