33/804/435/20 
                                                                                263/8582/20

                                                                                                  
                                                                                                                                              33/804/435/20
                                                                                                                                             263/8582/20

Категория:  ст. 130 ч.1  КпАП України                                                   
                                                   
                                                П О С Т А Н О В  А
                                                      І м е н е м    У к р а ї н и 

    27 жовтня 2020 року                                                                                               м. Маріуполь
                               м. Маріуполь
        Суддя Донецького апеляційного суду Топчій Т.В., за участю секретаря Меркулової Я.О., та захисника Попова В.М. розглянувши апеляційну скаргу   захисника Попова В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду  м. Маріуполя Донецької області  від  31 липня  2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у скоєнні  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі  10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,-

                                                                 ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст  оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

       ОСОБА_1 11 липня 2020 року, о 20 год. 10 хв., рухаючись по Запорізькому шосе у Центральному районі міста Маріуполя через блок-пост БП008, керував транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря-нарколога КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Маріуполь», результат позитивний 1,85 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою  Жовтневого районного  суду м. Маріуполя Донецької області від 31 липня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним  у вчинення адміністративного  правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та  підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі  10 200 грн.  з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

       В апеляційній скарзі захисник Попов В.М., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати постанову, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що останній належно повідомлений про розгляд справи не був, будь-яких повісток про виклик його у судове засідання не отримав, внаслідок чого вважає, що він був позбавлений можливості реалізувати в суді права, якими наділені особа, що призвело до грубого порушення процесуальних прав та доступу ОСОБА_1 до правосуддя. 
Зазначає, що ОСОБА_1 не був суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а за кермом автомобіля була ОСОБА_2 . Також звертає увагу, що рапорти співробітників поліції, які долучені до матеріалів справи, не можуть бути належними і допустимими доказами, адже поліцейські є зацікавленими особами та не можуть бути залучені як свідки. 
Вказує, що під час проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у останнього, всупереч Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`янінні, зразки біологічного середовища не відбиралися, а лікар-нарколог встановив діагноз лише на підставі показів газоаналізатору «Драгер». Також звертає увагу, що прилад «Драгер», який використовувався у медичному закладі, своєчасно не пройшов повірку та не був сертифікований в України. Під час перевірки ОСОБА_1 на стан сп`яніння, медсестра використала вживаний муштук, який знаходився без індивідуального герметичного пакування та від нього було чути різкий запах дезінфікуючого засоби на спиртовій основі. У зв`язку з цим висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 не може бути врахований судом в якості допустимого доказу. 
   Вважає, що суд першої інстанції допустив спрощений підхід під час розгляду справи щодо ОСОБА_1 , не з`ясував всі важливі обставини, які мали значення для встановлення істини, порушив вимоги ст. 280 КУпАП. 
Позиції учасників   апеляційного провадження у  справі про адміністративне       правопорушення.

      Під час апеляційного перегляду справи  захисник Попов  В.М. підтримав доводи своєї апеляційної скарги просив їх задовольнити з підстав викладених у ній.
    В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду підстав. Враховуючи, що захисник Попов В.М.  приймає участь у судовому засіданні та представляє інтереси останнього у суді, тому апеляційний суд у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Мотиви суду

          Вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга захисника Попова В.М. не підлягає  задоволенню з наступних підстав.

Твердження ОСОБА_3 стосовно того, що справа  незаконно  була розглянута судом  31.07.2020 року  за відсутності ОСОБА_1 , що позбавило  його можливості реалізувати свої права,  вважаю   неспроможними. Згідно приписів ст. 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

           В матеріалах справи  містяться  пояснення  ОСОБА_1 , датовані 30.07.2020 року про подію, що сталася, його  особисто було допитано в суді, він висловив свою позицію захисту  та заперечував проти обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, реалізував  свої права  передбачені  ст. 268,280  КпАП  України 31.07.2020 р., у судове засідання в цей же день ОСОБА_1 не з`явився,  поважності  причин для  не явки до суду не  вказав. Захисник Попов  В.М. під час судового засідання пояснив, що не заперечує про розгляд справи без участі ОСОБА_1 , оскільки від нього є письмові пояснення. Далі, 31.07.2020 року, в день винесення постанови  до районного суду було направлене клопотання захисника Попова  В.М., з проханням розглянути справу без його участі. Також були направлення письмові пояснення дружини ОСОБА_1 , в яких зазначалося, щоб справу розглянули без її участі.

        Такі обставини,  на думку суду, свідчать про те, що  ОСОБА_1 був  обізнаний про дату розгляду справи,  проте ані він, ані його захисник не  з`явилися у судове засідання 31.07.2020 р.

         Крім того, під час апеляційного перегляду справи  ОСОБА_1 реалізував   свої права, передбачені  ст. 268,280  КпАП  України, зокрема право  на   правову  допомогу,  оскільки його захисник  Попов В.М.  був присутній у залі суду, давав пояснення на захист останнього. З наведених   підстав, доводи захисника  стосовно грубого порушення  процесуальних  прав ОСОБА_1 та доступу до правосуддя   апеляційний суд вважає   неспроможними.  
    Адміністративна відповідальність за ст. 130 ч.1  КУпАП  передбачена за керування  транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння,   або  за  відмову   від проходження медичного обстеження   у  медичному  закладі  на стан  сп`яніння. 
    Факт  адміністративного   правопорушення  та  винність ОСОБА_1   у його вчиненні підтверджується  висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 392 від 11 липня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкогольних напоїв.
       Твердження захисника Попова В.М. з приводу того, що за кермом автомобілю перебував не ОСОБА_1 а його дружина є неспроможними, оскільки спростовується матеріалами справи. З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що  сам ОСОБА_1 підтвердив  факт керування ним  транспортним засобом, а його дружина  ОСОБА_2 зазначала, що сама трохи випила  та не керувала транспортним засобом. Отже, ставити під сумнів   відеозапис з нагрудної камери працівника поліції  у апеляційного суду  підстав немає.

Щодо апеляційних доводів захисника Попова   В.М. про порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350 при проведенні огляду, то такі не приймаються до уваги, з наступних підстав.

Так, порядок встановлення стану сп`яніння особи, яка керує транспортним засобом, передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350, відповідно до п. п. 1 – 7 якої, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. 

При цьому п. 3 Інструкції визначено, що ознаками стану алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до розділу ІІІ Інструкції, огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу у закладах охорони здоров`я здійснюється лікарем закладу охорони здоров`я. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Таким чином, аналіз положень даної Інструкції дає підстави для висновку, що лабораторні дослідження проводяться для виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, у тому числі для підтвердження або спростування результатів виявлення вмісту алкоголю у видихуваному повітрі, встановлених за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest».

           Суд першої інстанції правильно зазначив, що  доказів того, що ОСОБА_1 не погодився із висновком лікаря під час проведення огляду та висловлював прохання здійснити забор біоматеріалів для уточнення або спростування результатів або пройти додаткове дослідження, суду не представлено, відеозапис та висновок № 392 від 11 липня 2020 року таких відомостей не містить.Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії  поліцейських  у даному випадку цілком відповідали положенням  діючої Інструкції, порушень ст. 266 КУпАП  за апеляційними вимогами  захисту також не встановлено.   
         Всі доводи,  наведені  захисником в апеляційній скарзі  були предметом ретельного  дослідження та  змістовного аналізу  судом  першої інстанції, цілком спростовані  висновками, наведеними судом у постанові,  інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення по справі не містять.   

            За таких обставин, постанову суду першої інстанції  вважаю  законною, обґрунтованою  та  такою,  що  не  підлягає  скасуванню  або  зміні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 294 КУпАП, -
                                                         П О С Т А Н О В И Л А:           

          Апеляційну   скаргу   захисника Попова В.М., діючого в інтересах  ОСОБА_1 -  залишити без задоволення.

          Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області  від  31 липня  2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене  ст. 130 ч. 1 КУпАП –залишити без змін.
       
                Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

               Суддя: