Ухвала
19 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 419/2027/19
провадження № 51-4998ск20 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 13 березня 2020 року та ухвалу Луганського апеляційного суду 
від 18 серпня 2020 року,
встановив:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вказаних судових рішень 
у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 3, 4, 5 ч. 2 цієї статті.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується, однак касаційна скарга містить протиріччя щодо цього.
Засуджений, зазначивши у скарзі щодо оскарження вироку Новоайдарського районного суду Луганської області від 13 березня 2020 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року у тексті касаційної скарги неодноразово згадує про оскарження ухвали апеляційного суду Луганської області від 23 квітня 2020 року, хоча до скарги долучив лише копію вироку Новоайдарського районного суду Луганської області від 13 березня 2020 року та копію резолютивної частини ухвали Луганського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року.
Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга, зокрема, повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до вимог ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.
Проте всупереч законодавчим приписам, у поданій скарзі засудженим 
не викладено обґрунтування вимог та не конкретизовано, з посиланням на норму закону, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. 
Не відображено підстав для скасування судових рішень, передбачених 
ст. 438 КПК, які, на думку засудженого, підтверджують істотне порушення вимог Кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність або невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
З огляду на викладене, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати 
на конкретні порушення закону, передбачені ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування судових рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. 
Відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення 
і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак, всупереч вищевказаним положенням ст. 436 КПК касаційна скарга містить вимоги поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
У зв`язку з цим засудженому необхідно викласти свої вимоги до касаційного суду у межах повноважень, передбачених ст. 436 КПК.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак, подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
Згідно з ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються, проте засудженим додано копію оскаржуваного вироку та лише копію резолютивної частини ухвали апеляційного суду.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків. Засудженому також необхідно надати докази дотримання встановленого судом строку усунення недоліків.  
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
 
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 13 березня 2020 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_3                              ОСОБА_2