ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" жовтня 2020 р.           Справа№ 911/762/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Майданевича А.Г.
суддів:            Суліма  В.В. 
          Коротун О.М. 
 
секретар судового засідання: Вайнер Є.І.
за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 05.10.2020
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вишгородської міської ради
на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.07.2020 
у справі № 911/762/20 (суддя - Бабкіна В.М.)
за позовом Вишгородської міської ради 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велесгард 2015" 
про стягнення 1962768,32 грн. заборгованості за договором про пайову участь (внесок) замовника (юридичної, фізичної особи) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишгорода № 73 від 06.12.2016 р., у тому числі - 1253697,30 грн. основного боргу, 97389,66 грн. інфляційних втрат, 33946,76 грн. 3% річних, 577734,60 грн. пені.
                В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст ухвали  господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.07.2020 зупинено провадження у справі № 911/762/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 911/875/20, що розглядається Господарським судом Київської області.
Зупиняючи провадження у справі № 911/762/20 суд першої інстанції вказав, що визнання дійсним або недійсним договору про пайову участь (внесок) замовника (юридичної, фізичної особи) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишгорода № 73 від 06.12.2016 , не є предметом судового розгляду у даній справі № 911/762/20, а отже, суд об`єктивно не зможе розглянути та оцінити позиції сторін та надані ними докази щодо обставини дійсності/недійсності договору, які містяться у справі № 911/875/20. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись з прийнятою ухвалою, Вишгородська міська рада звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 09.07.2020 у справі № 911/762/20 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права. 
Скаржник зазначає, що судом не зазначено в чому полягає неможливість розгляду справи № 911/762/20 до розгляду судами іншої справи № 911/875/20 та не враховано, що зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що є порушенням ч.1 ст. 6 Конвенції про захисту прав людини і основоположних свобод. 
Апелянт вказує, що при винесенні ухвали про зупинення провадження суд не встановив, що укладений між сторонами договір №73 від 06.12.2016  є обов`язковим в силу приписів ст. 40 Закону  України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI (в редакції станом на грудень 2016р.) і не залежить від волі сторін.  Сторони укладали додаткові угоди до договору №73, а саме: №1 від 08.11.2017, №2 від 22.05.2018 № 3 від 18.01.2019. ТОВ «Велесгард 2015» сплатило 07.12.2016 - 359617,46 грн.,  24.01.2017р. - 359617,46 грн. Крім того, ТОВ «Велесгард 2015» надав міській раді гарантійного листа (вх. № 2- 29/601 від 14.03.2018р.), яким гарантував сплату заборгованості, що виникла по договору № 73.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу 

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач у своєму відзиві, наданому до суду 23.09.2020, зазначає, що ухвалу суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає та ухвалу слід залишити без змін. Крім того, відповідач вказує, що у справі №911/875/20 будуть встановлюватись обставини наявності або відсутності підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Велесгард 2015"  на користь Вишгородської міської ради заборгованості у розмірі 1962768,32 грн. за договором про пайову участь (внесок) замовника (юридичної, фізичної особи) у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишгорода № 73 від 06.12.2016. Тобто, обставини, встановлені судом у справі № 911/875/20, будуть визначальними для справи № 911/762/20  та безпосередньо впливатимуть на вирішення спору у даній справі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2020 справу №911/762/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Сулім В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Вишгородської міської ради на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.07.2020 у справі № 911/762/20  та розгляд справи призначено на 05.10.2020.

Явка представників сторін

Відповідач у судове засідання, призначене на 05.09.2020, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, наявним у матеріалах справи.
Враховуючи положення частини 12 статті 270  Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка відповідача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні апеляційної інстанції 05.10.2020 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, ухвалу Господарського суду Київської області від 09.07.2020 у справі № 911/762/20 скасувати та направити  справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

У провадженні  Господарського суду Київської області перебуває справа №911/762/20 за позовом  Вишгородської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велесгард 2015" про стягнення заборгованості згідно з договором  про пайову участь (внесок) замовника (юридичної, фізичної особи) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишгорода № 73 від 06.12.2016,  у тому числі - 1253697,30 грн. основного боргу, 97389,66 грн. інфляційних втрат, 33946,76 грн. 3% річних, 577734,60 грн. пені.
В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором про пайову участь (внесок) замовника (юридичної, фізичної особи) у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишгорода № 73 від 06.12.2016, укладеного між Вишгородською міською радою та ТОВ "Велесгард 2015" щодо своєчасної сплати пайового внеску.          
01.06.2020 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 911/762/20 до розгляду справи № 911/875/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Велесгард 2015" до Вишгородської міської ради про визнання недійсним договору про пайову участь (внесок) замовника (юридичної, фізичної особи) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишгорода № 73 від 06.12.2016 , яка перебуває у провадженні Господарського суду Київської області.
В обґрунтування клопотання про зупинення провадження у даній справі, відповідач зазначив, що існують підстави для зупинення провадження у справі №911/762/20  до розгляду справи про визнання правочину недійсним, оскільки предметом спору в справі № 911/762/20 є стягнення 1962768,32 грн. заборгованості за договором про пайову участь (внесок) замовника (юридичної, фізичної особи) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишгорода № 73 від 06.12.2016. Водночас, предметом спору у справі № 911/875/20 є визнання договору № 73 від 06.12.2016  недійсним. Відповідач вказав, що у зв`язку з тим, що спір про визнання недійсним правочину вирішується одночасно з розглядом справи предмет спору якого ґрунтуються на оспорюваному правочині, тому є підстави для зупинення провадження у такій справі до розгляду справи про визнання правочину недійсним.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.07.2020 зупинено провадження у справі № 911/762/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 911/875/20, що розглядається Господарським судом Київської області.
Зупиняючи провадження у справі № 911/762/20 суд першої інстанції вказав, що визнання дійсним або недійсним договору про пайову участь (внесок) замовника (юридичної, фізичної особи) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишгорода № 73 від 06.12.2016, не є предметом судового розгляду у справі № 911/762/20, а отже, суд об`єктивно не зможе розглянути та оцінити позиції сторін та надані ними докази щодо обставини дійсності/недійсності договору, які містяться у справі № 911/875/20. 
Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі, виходячи з наступного.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови 

Зупинення провадження у справі - це перерва у розгляді справи на невизначений строк. У разі зупинення провадження у справі припиняється здійснення процесуальних дій у такій справі.
Статтею 227 Господарського процесуального кодексу України передбачено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 227  Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
За наведеною нормою обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. 
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Таким чином, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.
Сама по собі взаємопов`язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у справі.
Під неможливістю розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом слід розуміти неможливість для даного господарського спору самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.
При цьому, вищевказана процесуальна норма прямо встановлює, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
У разі застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України за вимогами ст. 234 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали. 
Місцевий господарський суд, зупиняючи провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №911/875/20, дійшов висновку, що у даній справі №911/762/20 підставою для зупинення провадження є не лише взаємопов`язаність з іншою справою, а також і об`єктивна неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах даної справи доказів, та, відповідно, об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої.
Проте, колегія суддів вказує, що предметом позову у справі №911/762/20 є стягнення заборгованості згідно з договором  про пайову участь (внесок) замовника (юридичної, фізичної особи) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишгорода № 73 від 06.12.2016,  у тому числі - 1253697,30 грн. основного боргу, 97389,66 грн. інфляційних втрат, 33946,76 грн. 3% річних, 577734,60 грн. пені.  Предметом спору  у справі № 911/875/20 є визнання недійсним договору №73 від 06.12.2016.
З матеріалів справи вбачається, що сторони укладали до договору №73 від 06.12.2016 додаткові угоди, а саме: №1 від 08.11.2017; №2 від 22.05.2018; № 3 від 18.01.2019. Додатковою угодою № 5 від 18.01.2019  до договору № 73 сторонами внесені зміни, а саме: викладено у новій редакції п.п. 2.1, 3.1 договору № 73 та графік погашення розміру пайової участі (внеску) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишгорода у додатку 2 до договору № 73. У відповідності до зазначеної додаткової угоди, замовник зобов`язаний сплатити на користь Вишгородської міської ради пайову участь в сумі 3314051,97 грн. частинами згідно з графіком оплати (додаток 2 до договору №73).
Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Велесгард 2015" частково виконало оскаржуваний договір, що підтверджується довідкою Вишгородської міської ради №10 від 07.11.2019. 
Отже, не звернувши уваги на наведені обставини, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі, порушивши при цьому приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України. 
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розгляд іншим судом справи № 911/875/20 не є перешкодою для встановлення та оцінки, з урахуванням вимог ст. 74 ГПК України, суттєвих обставин у цій справі під час її розгляду судом першої інстанції.
Міський господарський суд, з урахуванням презумпції правомірності правочину, не позбавлений можливості досліджувати обставини та оцінювати докази у даній справі, має право та зобов`язаний надати правову оцінку наданим письмовим доказам та самостійно встановити факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги у справі №911/762/20.
Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.
Пунктом 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої  Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.                    
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Статтею 13 Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).
Колегія суддів також нагадує, що це обов`язок національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).
Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду від 24.01.2020 у справі №927/548/19, від 29.04.2020 у справі №903/611/19, від 20.06.2019 у справі №910/12694/18, від 05.03.2019 у справі №910/5425/18.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі, яке, крім того, порушує розумні строки розгляду справи.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції прийнята з порушеннями пунктів 1, 4 частини 1 статті 280  Господарського процесуального кодексу Українита підлягає скасуванню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 6 частини 1  статті 275 Господарського процесуального кодексу України     суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 4 частини 1  статті 280 Господарського процесуального кодексу України  підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є     порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За змістом частини 3  статті 271 Господарського процесуального кодексу України  у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про зупинення провадження у справі справа передається на розгляд суду першої інстанції.
За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга Вишгородської міської ради підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду Київської області від 09.07.2020 скасуванню, а справа № 911/762/20 направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
на ухвалу 
Розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом даної апеляційної скарги, має бути здійснено, виходячи зі змісту норм  статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи по суті згідно із загальними правилами вказаної статті.
Керуючись статтями  2, 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, п. 1, 4 ч. 1 ст. 280, ст. 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,- 
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Вишгородської міської ради на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.07.2020 у справі № 911/762/20  задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 09.07.2020 у справі № 911/762/20  скасувати.
3. Справу №927/429/20  направити для розгляду до Господарського суду Київської області.

                    Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню згідно зі статтею 255, пункту 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

          Повний текст постанови підписано 02.11.2020 у зв`язку з перебуванням  судді Коротун О.М. на лікарняному. 

Головуючий суддя                                                            А.Г. Майданевич 

Судді                                                                                В.В. Сулім

                                                                                О.М. Коротун