Справа № 991/9020/20
Провадження1-кс/991/9248/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2020 року                                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , особи, яка звернулась із скаргою - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 12.10.2020 р. про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 12013000000000507 від 28.08.2013 року,
В С Т А Н О В И В:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) ОСОБА_5 від 12.10.2020 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 18.09.2020 року про проведення слідчої дії – допиту ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) за № 12013000000000507 від 28.08.2013 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, в якій адвокат просить:
- скасувати постанову детектива НАБУ ОСОБА_5 від 12.10.2020 року у кримінальному провадженні № 12013000000000507, що полягає у відмові у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 18.09.2020 року;
- зобов`язати детектива НАБУ у кримінальному провадженні № 12013000000000507 допитати ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні з метою відновлення його права на захист.
Скарга мотивована тим, що підозрюваним ОСОБА_4 подано до НАБУ, у порядку ст. 220 КПК України, клопотання від 18.09.2020 року про проведення допиту підозрюваного ОСОБА_4 , у задоволенні якого детективом НАБУ ОСОБА_5 відмовлено. Не погодившись із рішенням детектива, сторона захисту звернулась до суду із вказаною скаргою.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.11.2020 року провадження за скаргою відкрито.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні доводи скарги підтримав, просив задовольнити із викладених у ній підстав.
Особа, рішення якої оскаржується, - детектив НАБУ ОСОБА_5 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явився, подав письмові заперечення, відповідно до яких під час досудового розслідування було проведено допит підозрюваного ОСОБА_4 , докази, зібрані під час досудового розслідування, визнано достатніми для складання обвинувального акта, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12013000000000507 вже завершено, триває ознайомлення сторони захисту із матеріалами досудового розслідування. Також пояснив, що під час розгляду обвинувального акта судом, суд має право обґрунтовувати своє рішення лише показами, які він безпосередньо сприймав, а за такого ОСОБА_4 має можливість бути допитаним у суді. Детектив вказав, що у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 слід відмовити та просив провести розгляд справи без його участі.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги. 
Враховуючи положення ст. 306 КПК України, з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема слідчий суддя, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, рішення якої оскаржується.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, заслухавши доводи адвоката, дійшов до наступних висновків.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Судовим розглядом встановлено, що детективами НАБУ здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 12013000000000507 від 28.08.2013 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.
Як вбачається із матеріалів справи, 19.09.2019 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12013000000000507 від 28.08.2013 року завершено. Підозрюваному ОСОБА_4 , його захисникам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування на підставі ст. 290 КПК України.
У рамках вказаного кримінального провадження, підозрюваний ОСОБА_4 в порядку ст. 220 КПК України, подав до НАБУ клопотання від 18.09.2020 року про проведення слідчої дії – допиту ОСОБА_4 .
Постановою детектива НАБУ ОСОБА_5 від 12.10.2020 року відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання, оскільки, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12013000000000507 завершено, триває ознайомлення сторони захисту із матеріалами досудового розслідування.
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 93 КПК України, ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно з ч. 1 ч. 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Вичерпний перелік слідчих (розшукових) дій зазначено у Главі 20 КПК України, зокрема, до них належить і проведення допиту.
Відповідно до ч. 8 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.
За ч. 5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки досудового розслідування.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 40 КПК України,  слідчий уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, орган досудового розслідування позбавлений права проводити будь-які слідчі (розшукові) дії після завершення досудового розслідування.
Так, п. 5 ч. 3 ст. 42 КПК України надає підозрюваному, обвинуваченому право давати пояснення, показання з приводу підозри, обвинувачення чи в будь-який момент відмовитися їх давати.
Як вбачається із протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 14.05.2018 року, під час проведення досудового розслідування в присутності адвоката ОСОБА_8 підозрюваний відмовився давати показання.
Відповідно до протоколу допиту підозрюваного від 14.08.2019 року, який проводився за участю адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та протоколу допиту підозрюваного від 27.08.2019 року, який проводився за участю адвоката ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_4 погодився давати показання, однак лише після ознайомлення із матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, право підозрюваного ОСОБА_4 , передбачене п. 5 ч. 3 ст. 42 КПК України, в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження № 12013000000000507 від 28.08.2013 року, не порушено.
Також, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Таким чином, відмова детектива НАБУ ОСОБА_5 у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про його допит не порушує право підозрюваного на захист, оскільки він, якщо забажає, зможе дати покази безпосередньо в суді.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що постанова детектива НАБУ ОСОБА_5 від 12.10.2020 року про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 є вмотивованою, обґрунтованою та такою, що відповідає нормам Кримінального процесуального кодексу України.
За такого, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 303, 305-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
СЛІДЧИЙ СУДДЯ                                                                           ОСОБА_9