ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1212/20 Справа № 214/4859/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 жовтня 2020 року                                                                        м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю в режимі відеоконференції:
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – Гнилозуба В.В.,
захисника Морозова В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 , на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2020 року щодо 
                                ОСОБА_1 ,          ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за                                                  адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, -                         

В С Т А Н О В И Л А:
       Відповідно до встановлених обставин у постанові суду ОСОБА_1 22.06.2020 року о 07.35 годині, в м. Кривому Розі, Покровському районі, по вул. Сімбірцева, 1А, керував транспортним засобом, марки «BMW 316I» номерний знак « НОМЕР_1 » в стані наркотичного сп`яніння. Стан наркотичного сп`яніння підтверджується висновком медичного огляду №1692 від 24.06.2020 року КЗ «Криворізький ПНД» ДОР. Зафіксовано на боді-камеру АЕ 00176. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене статтею 130 ч.1 КУпАП.
Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 гривень 20 копійок.
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування посилається на такі обставини:
- суд першої інстанції ґрунтувався лише на власних переконаннях, брав до уваги лише написані працівниками поліції матеріали справи, у зв`язку з чим, справа була розглянута без участі свідків, інспекторів поліції, які складали протокол;
- висновок, який було складено “Криворізькою багатопрофільною лікарнею з надання психіатричної допомоги” ДОР щодо ОСОБА_1 , є таким, що не відповідає нормам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так як 22 червня 2020 року працівниками поліції його було направлено до Криворізької багатопрофільної лікарні з надання психіатричної допомоги" ДОР для огляду щодо виявлення наявності чи відсутності стану наркотичного сп`яніння, після зазначеного огляду висновок складено та надано не було, він був складений лише 24.06.2020 року, тобто з порушенням строків;
- судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судово- токсикологічної експертизи, хоча лікар ОСОБА_2 порушив вимоги Інструкції, проводив відповідний огляд за допомогою експрес тестів для виявлення наркотичних речовин у сечі, тому дані, отримані в результаті тестування, є лише попереднім якісним результатом;
- вважає, що інкриміноване йому правопорушення неможливо кваліфікувати за ст. 130 КУпАП, так як з 01.07.2020 набули чинності зміни до деяких законодавчих актів, у зв”язку з чим в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП;
- в матеріалах справи не міститься повний фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події, яка сталася;
- в матеріалах справи відсутня довідка про відсторонення особи від керування транспортним засобом;
- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №101262 працівники поліції не зазначили відповідні ознаки наркотичною сп`яніння, які йому інкримінують.
В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник Морозов В.Ю. підтримали доводи апеляційної скарги та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що викладений в постанові суду висновок про доведеність винуватості  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи. 
Винуватість  ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, згідно з яким, він керував транспортним засобом у стані наркотичного сп”яніння, що підтверджується висновком медичного огляду; висновком щодо результатів медичного огляду, відповідно до якого  ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп”яніння, відеозаписом складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано ознак сп”яніння, не заслуговують на увагу, оскільки в протоколі зазначено про підтвердження стану наркотичного сп”яніння на підставі висновку медичного огляду.
Твердження апеляційної скарги щодо невідповідності висновку щодо результатів медичного огляду Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп”яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров”я України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 №1413/27858, оскільки його складено з порушенням строків, не спростовує висновків суду щодо перебування  ОСОБА_1 у стані метамфетамінового сп”яніння 22.06.2020, про що зазначено у акті як дата огляду, а тому зазначені доводи не можуть свідчити про недійсність висновку за результатами медичного огляду.
Посилання апеляційної скарги на необґрунтоване відхилення судом першої інстанції клопотання про призначення судово-токсикологічної експертизи не заслуговує на увагу, оскільки висновок щодо результатів медичного огляду не містить даних щодо попереднього результату, як зазначено у апеляційній скарзі, а містить чіткий висновок за результатами огляду щодо перебування ОСОБА_1 у стані метамфетамінового сп”яніння. Враховуючи викладене, відсутні підстави для призначення такої експертизи і на стадії апеляційного розгляду.
Також не є слушними доводи апеляційної скарги щодо того, що суд посилався на письмові показання та докази, не викликавши всіх сторін у судове засідання. Так, суд пославсь як на докази вини протокол, висновок і відеозапис, що не є письмовими показаннями, надав їм належну оцінку, та обґрунтовано взяв до уваги. В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що не згоден з ним, не з тих підстав, що не перебував у стані сп”яніння, а з тих підстав, що не керував транспортним засобом, але такі зауваження спростовуються відеозаписом складання протоколу, відповідно до якого ОСОБА_1 повідомляв про керування транспортним засобом та обставини дорожньо-транспортної пригоди. Зазначений протокол складений 26.06.2020, а висновок щодо результатів медичного огляду отриманий Управлянням патрульної поліції в м.Кривий Ріг відповідно до штампу вхідної кореспонденції 25.06.2020 (а.п.2), а тому порушення строків, передбачених ст.254 КУпАП, для складання протоколу,- не встановлено.
При винесенні постанови суд вказав чинне законодавство, порушення якого допустив ОСОБА_1 , а саме: п.2.9. а) ПДР України, ч.1 ст.130 КУпАП, а тому посилання апеляційної скарги на те, що суд не опирався на нормативно-правові акти не відповідає змісту постанови.
Відсутність повного відеозапису не спростовує висновків суду, оскільки вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами провадження, а доказами вини є визначені ст.251 КУпАП будь-які фактичні дані, а не лише відеозапис.
Також не заслуговує на увагу посилання апеляційної скарги на відсутність довідки про відсторонення, оскільки протокол складений не у день вчинення правопорушення.
Оцінюючи зазначені вище докази, апеляційний суд доходить висновку, що вони є належними, достовірними та допустимими, узгоджуються між собою, і є достатніми для прийняття обґрунтованого рішення. 
Під час апеляційного провадження порушень положень ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735, які б могли потягнути докази недопустимими, не виявлено. 
Не є такими, що заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про відсутність складу адміністративного правопорушення у зв”язку із зміною законодавства.
До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння. 
Після набрання чинності зазначеного вище закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані сп`яніння виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другої ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Виходячи із цих положень, до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили правопорушення у виді керування транспортним засобом в стані сп`яніння має бути застосований закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.
Особи, які до 01 липня 2020 року вчинили правопорушення у виді  керування транспортним засобом в стані сп`яніння не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за ст. 286-1 КК України, адже Законом було посилено юридичну відповідальність і замість адміністративної відповідальності було передбачено кримінальну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками. Так, на відміну від ст. 130 КУпАП у редакції від 07 липня 2016 року, згідно з якою за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, каралось штрафом у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, санкція ст. 286-1 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Таким чином, підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП відсутня. Згідно з цим пунктом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
В цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до ст. 130 КУпАП юридична відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані сп`яніння була не скасована, а навпаки посилена.
Таким чином, при розгляді справи порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016. 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

                                            П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності —  ОСОБА_1  на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу  Дніпропетровської області від 21 вересня 2020 року– залишити без задоволення.
Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.       

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко