Номер провадження: 22-ц/813/7143/20 
Номер справи місцевого суду: 2-5356/10
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.10.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Фінанс Україна» Мартинюка Андрія Юрійовича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони на його правонаступника у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» в особі Одеського відділення № 1 Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

                                В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року директор ТОВ «Інвест Фінанс Україна» ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про заміну сторони на його правонаступника.
Заява мотивована тим, що заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 21 грудня 2010 року стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» в особі Одеського відділення № 1 ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» заборгованість за кредитним договором № 10.1/622А від 23 травня 2008 року у розмірі 230 950,54 грн., державне мито у розмірі 1700 грн та витрати на ІТЗ судового розгляду у розмірі 30 грн.
24 січня 2019 року між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та ТОВ «Інвест Фінанс Україна» укладено договір відступлення прав вимоги, за яким ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» відступило право вимоги за кредитним договором № 10.1/622А від 23 травня 2008 року ТОВ «Інвест Фінанс Україна». 
З викладених обставин, заявник просив замінити ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» на його правонаступника ТОВ «Інвест Фінанс Україна».
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2020 року у задоволенні заяви про заміну сторони на його правонаступника відмовлено.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Фінанс Україна» Мартинюк Андрій Юрійович подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2020 року скасувати, а заяву про заміну сторони на його правонаступника задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони на його правонаступника, суд першої інстанції виходив з того, що заміна правонаступника в порядку ст.55 ЦПК України неможлива, оскільки розгляд справи закінчено ухваленням рішення 9 років тому, а виконавчий лист не видавався.         Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 23 січня 2008 року між ЗАТ „Банк Петрокоммерц-Україна” та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 10.1/622А, відповідно якого Банк надав позичальнику в кредит грошові кошти у розмірі 29 200 доларів США на придбання автомобіля марки Nissan Tiida, 2008 року випуску, зі сплатою 15% річних, з терміном повернення до 22 травня 2015 року. 
Вказаний автомобіль є заставою за кредитним договором.
23 січня 2008 року між ЗАТ „Банк Петрокоммерц-Україна” та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 10.1/622А/1, за яким поручитель зобов”язалася за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 боргових зобов”язань за кредитним договором. 
26 вересня 2008 року між ЗАТ „Банк Петрокоммерц-Україна” та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1, яким внесено зміни до кредитного договору № 10.1/622А від 23 травня 2008 року. 
Відповідно Статуту ПАТ „Банк Петрокоммерц-Україна”, затвердженого позачерговими загальними зборами акціонерів ЗАТ „Банк Петрокоммерц-Україна” від 17 липня 2009 року та зареєстрованого 13 серпня 2009 року Шевченківською районною у м.Києві державною адміністрацією, ПАТ „Банк Петрокоммерц-Україна” є правонаступником по всіх правах та обов”язках ЗАТ „Банк Петрокоммерц-Україна”.
Вподальшому, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору, ПАТ „Банк Петрокоммерц-Україна” звернулося з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 21 грудня 2010 року стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» в особі Одеського відділення № 1 ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» заборгованість за кредитним договором № 10.1/622А від 23 травня 2008 року у розмірі 230 950,54 грн., державне мито у розмірі 1700 грн та витрати на ІТЗ судового розгляду у розмірі 30 грн.
24 січня 2019 року між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та ТОВ «Інвест Фінанс Україна» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» відступило право вимоги за кредитним договором № 10.1/622А від 23 травня 2008 року, додатковою угодою від 26.09.2008 року № 1 до кредитного договору № 10.1/622А від 23 травня 2008 року, договором поруки від 23.05.2008 року №10.1-622А/1 - ТОВ «Інвест Фінанс Україна». 
Відповідно до п.2 вищевказаного Договору, новий кредитор набуває усі права кредитора за основним договором, включаючи право вимагати належного виконання Боржниками зобов”язань за Основним договором, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, відповідно до умов кредитного договору, право вимагати та отримувати відшкодування за договором страхування, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов”язань, тощо. Права кредитора за Основним договором переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Прав вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов основного договору.
Відповідно до акту приймання-передачі від 24.01.2019 року, ТОВ „Інвест Фінанс Україна” підтвердило, що ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» передало йому усі необхідні документи і претензій у нього до останнього не має.
Таким чином, з моменту підписання та виконання умов договору про відступлення прав вимоги від 24 січня 2019 року, ТОВ „Інвест Фінанс Україна” набуло права первісного кредитора ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» у зобов`язанні за кредитним договором, додатковою угодою та договором поруки та може бути замінений, як його правонаступник. 
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України.
Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України  «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
За таких обставин, звернення ТОВ «Інвест Фінанс Україна» із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та  статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня  2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18),  від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ „Інвест Фінанс Україна” про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватись на будь-якій стадії процесу, незалежно від того, чи відкрито виконавче провадження. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що заявник, звертаючись із заявою про заміну сторони її правонаступником, крім загальних положень, які регулюють правонаступництво (ст.55 ЦПК України), в тому числі посилався і на ст.442 ЦПК України та правові позиції Верховного суду з питань заміни сторони правонаступником, тому висновки суду про відмову у задоволенні клопотання про заміну сторони з підстав посилання заявника на ст. 55 ЦПК України, коли розгляд справи вже закінчено, є помилковими.
За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям постанови про задоволення заяви про заміну сторони її правонаступником.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,
                    ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Фінанс Україна» Мартинюка Андрія Юрійовича – задовольнити.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2020 року – скасувати.
Заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Фінанс Україна» Мартинюка Андрія Юрійовича про заміну сторони на його правонаступника – задовольнити.
Замінити Публічне акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц-Україна» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Фінанс Україна» у цивільній справі № 2-5356/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10.1/622А від 23 травня 2008 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30.10.2020 року

Головуючий          О.М. Таварткіладзе

Судді:         А.П. Заїкін

                                                               С.О. Погорєлова