ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 240/5695/18
адміністративне провадження № К/9901/7570/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправним та нечинним рішення, за касаційною скаргою Васильківської сільської ради Житомирського району Житомирської області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду у складі судді Попова О.Г. від 10.12.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Загороднюка А.Г., Полотнянка Ю.П., Драчук Т.О. від 15.02.2019,
УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          У грудні 2018 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Васильківської сільської ради Житомирського району Житомирської області (далі - Васильківська сільрада, відповідач), у якому просила визнати протиправним та нечинним рішення 16-ої сесії Васильківської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 26.09.2012 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель поза межами населених пунктів Васильківської сільської ради Житомирського району Житомирської області (далі - спірне рішення).
2.          У позові наводились аргументи про те, що внаслідок прийняття відповідачем спірного рішення позивачку, як вона вважає, фактично позбавлено можливості користуватися під`їзною дорогою (проїздом), яка розташована на землях загального користування, та пролягає до земельних ділянок, які перебувають у її власності.
3.          Позивач також наводила доводи й про те, що відповідно до статті 19 Закону України від 22.05.2003 №858-IV «Про землеустрій» (далі також Закон №858-IV) повноваження відповідача розповсюджуються лише на об`єкти землеустрою, які знаходяться у межах населеного пункту (села) або є комунальною власністю, а тому затвердження Василівською сільрадою на схемі дороги загального користування на земельній ділянці, яка не знаходиться в межах території села, на її переконання, є незаконним.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
4.          Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 відкрито провадження у справі та у її мотивувальній частині зазначено, що даний спір належить до юрисдикції адміністративних судів й підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
5.          Вищевказана ухвала суду першої інстанції була оскаржена відповідачем в апеляційному порядку з підстав того, що провадження у справі відкрито помилково, оскільки цей спір не є публічно - правовим та підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
6.          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2019 постановлену судом першої інстанції ухвалу залишено без змін, оскільки, за висновками апеляційного суду, відповідач, приймаючи спірне рішення, діяв як суб`єкт владних повноважень і здійснював управлінські функції, а отже й питання правомірності прийняття такого рішень може бути предметом судового розгляду за правилами адміністративного судочинства. Суд апеляційної інстанції також вказав, що дана справи підлягає розгляду відповідним окружним адміністративним судом.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7.          Не погоджуючись з такими судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить їх скасувати, а провадження у справі закрити.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
8.          Рішенням Василівської сільради від 26.09.2012 вирішено, окрім іншого, затвердити технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель за межами населених пунктів: сіл Василівка, Нова Василівка, Болярка, Рудківка, Мусіївка Василівської сільської ради Житомирського району Житомирської області.
9.          Не погоджуючись із таким рішенням   ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом про визнання цього акту органу місцевого самоврядування протиправним та його скасування.
10.          Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 відкрито провадження у справі та постановлено, зокрема, проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
11.          В обґрунтуванні вимог касаційної скарги зазначено, що даний спір за своїм суб`єктним складом, характером спірних правовідносин та суттю, є спором про право цивільне (право користування земельними ділянками), а тому підлягає розгляду з правилами цивільного судочинства.
12.          Скаржник наголошує, що суди попередніх інстанцій вищевикладеного не врахували та дійшли помилкових висновків стосовно належності даної справи до юрисдикції адміністративних судів.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13.          Так, відповідно до статті 129 Конституції України як одну з основних засад судочинства визначено забезпечення права, зокрема, на апеляційний перегляд справи.
14.          Зазначеній правовій нормі Основного Закону України кореспондують приписи пункту 6 частини третьої статті 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а також статті 13 цього Кодексу, якою закріплено право учасників справи на апеляційний перегляд справи.
15.          Механізм же реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовано главою 1 Розділу ІІІ КАС України.
16.          Зокрема, за приписами частин першої - третьої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
17.          Ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
18.          Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.
19.          Вичерпний і остаточний перелік ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду, визначає стаття 294 КАС України (застосовується в редакції, яка діяла станом на день відкриття провадження у цій справі, подання апеляційної скарги та ухвалення судом апеляційної інстанції оскаржуваного судового рішення), серед яких, відповідно до пункту 5 частини першої названої норми процесуального права, зазначено ухвалу суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
20.          З аналізу приписів правових норм § 3 глави 2 Розділу І КАС України вбачається, що термін «підсудність» необхідно розуміти як територіальну юрисдикцію, яка покликана розмежувати компетенцію по розгляду адміністративних справ між однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх діяльність.
21.          Алгоритм обрання такої підсудності дозволяє встановити конкретний адміністративний суд в межах певної території, куди особі потрібно звернутися за захистом своїх прав і законних інтересів з метою розгляду та вирішення конкретного спору.
22.          Натомість, поняття «підсудність», яке охоплює виключно питання розмежування адміністративної юрисдикції за принципом територіальності, не є тотожним поняттю предметної юрисдикції (статті 19-21 КАС України), яка визначає перелік справ у публічно-правових спорах, що підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також упорядковує підсудність таких справ на підставі предмета спору та суб`єктного складу сторін.
23.          Проаналізувавши вищевказані положення процесуального закону, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала про відкриття провадження в адміністративній справі може бути оскаржена виключно з підстав порушення правил підсудності, тобто територіальної, а не предметної адміністративної юрисдикції.
24.          Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 у справі №459/10/19.
25.          В той же час, в оскаржуваній позивачем постанові апеляційного суду надана оцінка аргументам скаржника, вказаним у якості підстав для апеляційного перегляду справи, стосовно порушення судом першої інстанції правил саме предметної юрисдикції, а не підсудності.
26.          Відповідач же, обґрунтовуючи підстави для апеляційного перегляду справи, зазначав, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням правил підсудності, однак, при цьому, не наводив жодних мотивів про те, що розгляд цієї справи визначено за Житомирським окружним адміністративним судом помилково, і такий розгляд належить здійснювати іншому адміністративному суду. Не вказав скаржник і того, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого конкретно адміністративного суду віднесено розгляд такої справи.
27.          Водночас, порушенням правил підсудності, на думку скаржника, виявлялось у тому, що даний спір не є публічно - правовим, а тому, згідно з позицією відповідача, даний спір не належить до юрисдикції жодного адміністративного суду.
28.          Однак, такі мотиви апеляційної скарги, які зводяться виключно до порушення судом правил предметної юрисдикції, у розумінні вищеназваних положень КАС України, не зумовлюють наявності підстав для апеляційного оскарження (окремо від рішення, ухваленого по суті спору) ухвали суду першої інстанції, якою відкрито провадження у справі.
29.          Вирішуючи ж питання про відкриття апеляційного провадження у справі, суд апеляційної інстанції повинен був переконатись у відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи відмови у відкритті апеляційного провадження, що прямо передбачено частиною першою статті 300 КАС України.
30.          Однак, у даному випадку, апеляційний суд, приймаючи до розгляду апеляційну скаргу позивача на постановлену судом першої інстанції ухвалу про відкриття загального позовного провадження у цій справі, належним чином не пересвідчився у наявності визначених процесуальним законом підстав для апеляційного оскарження такого судового акту й відкрив апеляційне провадження у справі.
31.          Верховний суд зауважує, що підстави для закриття апеляційного провадження у справі, наведені у статті 305 КАС України за вичерпним переліком, не передбачали можливості для застосування такого процесуального наслідку в розглядуваній ситуації.
32.          Тому, беручи до уваги дані конкретні обставини цієї справи, Верховний Суд констатує, що апеляційний суд, в цілому, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, проте навів помилкові мотиви для цього.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
33.          За правилами пункту 3 частини першої статті 349, частин першої, четвертої статті 351 КАС України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
34.          Суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
35.          З указаних вище підстав, зважаючи на виявлені у ході касаційного розгляду справи порушення норм процесуального права, колегія суддів, не вдаючись до оцінки мотивів, викладених в оскаржуваній ухвалі апеляційного суду по суті доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про необхідність зміни її мотивувальної частини у відповідності до висновків, викладених Верховним Судом у цій постанові.
36.           Керуючись статтями 340, 341, 345, 349, 351, 355, 356 КАС України, пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15.01.2020 №460-IX,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Васильківської сільської ради Житомирського району Житомирської області задовольнити частково.
Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2019 змінити, виклавши її мотивувальну частину відповідно до мотивів, наведених у цій постанові Верховного Суду.
В решті касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                 Н.В. Коваленко

Судді:                                                                                           Я.О. Берназюк

                                                                                                               І.В. Желєзний