ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/8785/20                                                                                  Суддя першої інстанції: Іщук І.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 грудня 2020 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді          - Пилипенко О.Є.  
          суддів                              - Беспалова О.О. та Глущенко Я.Б.,
          при секретарі                    - Василенко Ю.А., 
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРВІПСЕРВІС» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України, Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 22.10.2019 року № UA100000/2019/000396/2 та від 28/10/2019 № UA100000/2019/000409,-

В С Т А Н О В И Л А :

              У квітні 2020 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрвіпсервіс» звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України, Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 22.10.2019 року № UA100000/2019/000396/2 та від 28/10/2019 № UA100000/2019/000409, в якому просив:
- визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів від 22.10.2019 року №UA100000/2019/000396/2 та від 28.10.2019 року №UA100000/2019/000409/2.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.    
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Київська митниця Держмитслужби звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права. 
Відзив на апеляційну скаргу від Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРВІПСЕРВІС» до суду апеляційної інстанції не надходив.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
      Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрвіпсервіс» до митного оформлення основні документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже в сукупності заявлені відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових) не давали митному органу підстав для сумніву щодо повноти та правильності визначення її декларантом, у зв`язку з чим рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару від 22.10.2019 року № UA100000/2019/000396/2 та від 28/10/2019 № UA100000/2019/000409 є протиправними та підлягають скасуванню. 
      Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції правомірним, з огляду на наступне.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, до між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРВІПСЕРВІС» (покупець) та компанією DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMETED (продавець) було укладено контракт від 13.12.2018 року №1312/2018, відповідно до якого продавець зобов`язаний поставляти товар, вироблений на фабриці Meijing Lighting Factory Co., LTD, а покупець зобов`язаний прийняти та оплатити товар відповідно до кількості та вартості, узгодженій між сторонами в інвойсах до вказаного контракту. Покупець здійснює оплату загальної вартості окремої поставки, узгодженої між сторонами, після реалізації товару, в окремих випадках можлива передоплата.
Відповідно до пунктів 2.1.-2.2. Додаткової угоди №1 від 22.01.2019 року №1312/2018 асортимент, ціна, кількість, умови поставки конкретної партії товару встановлюється сторонами в інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту. Ціна товару включає вартість його зберігання, завантаження, тари, упаковки та маркування. 
Згідно з Додатковими угодами №2 від 01.08.2019 року до Контракту №1312/2018 та Додаткової угоди №3 від 15.09.2019 року до Контракту №1312/2018 визначено юридичні адреси сторін.
Так, з метою здійснення митного оформлення товарів          позивачем було подано до митного органу електронні митні декларації (далі по тексту - ЕМД) від 21.10.2019 р. №UA100030/2019/411222 та від 28.10.2019 р. №UA100030/2019/411643.
За ЕМД від 21.10.2019 року №UA100030/2019/411222 для митного оформлення позивачем до митного органу заявлено наступні товари:
- cвітильники електричні, які підвішуються або закріплюються на стелі чи на стіні, для внутрішнього освітлення, з комбінованих матеріалів, призначені для використання з лампами розжарювання, не містять передавачі та приймачі (митна вартість товару заявлена декларантом за 1 (основним) методом визначення митної вартості на рівні 183122,53 грн. (2,697 доларів США/кг). Митні платежі розраховані декларантом склали 47611,86 грн., у тому числі: мито 5% - 9156,13 грн., ПДВ 20% -38455,73 грн.);
- лампи світлодіодні, для напруги 220В, не містять передавачі та приймачі (митна вартість заявлена декларантом за 1 (основним) методом визначення митної вартості нарівні 64966,01 грн. (6,57 доларів США/кг) Митні платежі розраховані декларантом склали 12993,20 грн., у тому числі: мито 0%, ПДВ 20%-12993,20 грн);
- світильники електричні, які підвішуються або закріплюються на стелі чи на стіні, для внутрішнього освітлення, з комбінованих матеріалів, призначені для використання з світлодіодними лампами, не містять передавачі та приймачі (митна вартість заявлена декларантом за 1 (основним) методом визначення митної вартості на рівні 50803,67 грн. (2,69 доларів США/кг). Митні платежі розраховані декларантом склали 13208,95 грн., у тому числі: мито 5%-2540,18 грн., ПДВ20%-10668,77 грн.);
- світильники електричні настільні, підлогові або світильники, що встановлюються біля ліжка, призначені для використання з лампами розжарювання з комбінованих матеріалів, не містять передавачі та приймачі (митна вартість заявлена декларантом за 1 (основним) методом визначення митної вартості на рівні 18777,81 грн. (2,70 доларів США/кг). Митні платежі розраховані декларантом склали 6008,90 грн., у тому числі: мито 10%-1877,78 грн., ПДВ 20%-4131,12 грн.);
- світильники побутові електричні для зовнішнього освітлення, з комбінованих матеріалів, призначені для використання з лампами розжарювання, не містять передавачі та приймачі (митна вартість заявлена декларантом за 1 (основним) методом визначення митної вартості нарівні 4115,77 грн. (2,695 доларів США/кг). Митні платежі розраховані декларантом склали 1070,10 грн., у тому числі: мито 5%-205,79 грн., ПДВ 20%-864,31 грн.);
- cвітильники побутові електричні для зовнішнього освітлення, з комбінованих матеріалів, призначені для використання з світлодіодними лампами, не містять передавачі та приймачі (митна вартість заявлена декларантом за 1 (основним) методом визначення митної вартості нарівні 4210,90 грн. (2,696 доларів США/кг). Митні платежі розраховані декларантом склали 1094,84 грн., у тому числі: мито 5% - 210,55 грн., ПДВ 20% - 884,29 грн.;
- комплектуючі побутових світильників із скла, не містять передавачі та приймачі (митна вартість заявлена декларантом за 1 (основним) методом визначення митної вартості на рівні 834,42 грн. (2,69 доларів США/кг). Митні платежі розраховані декларантом склали 267,01 грн., у тому числі: мито 10%-83,44 грн., ПДВ 20% -183,57 грн.);
Відповідно до Інвойса від 16.09.2019 року HKUA-1609/2019/52 загальна вартість поставки складає 13054,93 доларів США на умовах поставки INCOTERMS 2010, СРТ-Київ.
На підтвердження розрахованої митної вартості вказаних товарів позивачем до ЕМД від 21.10.2019 року №UA100030/2019/411222 додано наступні документи: Інвойс від 16.09.2019 року №HKUA-1609/2019/52; Додаткову угоду №1 від 22.01.2019 року; Додаткову угоду №2 від 01.08.2019; Додаткову угоду №3 від 15.09.2019 року; Коносамент від 16.09.2019 року Bill of Lading №SZNLEG1901885; автотранспортну накладну від 19.10.2019 року СMR №197.
22.10.2019 року позивачем було отримано електронний запит від митного органу, відповідно до якого для підтвердження заявленої митної вартості товарів необхідно надати наступні документи:
1) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
2) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається договором між компанією DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED та компанією виробником товарів Meijing Lighting FactoryCo.;
3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором  (угодою, контрактом) - рахунок компанії виробника товарів Meijing Lighting FactoryCo.;
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги,          специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару Meijing Lighting Factory Co.;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
На вимогу відповідача позивачем до митного органу надано додаткові документи, зокрема, Експертний висновок  від 21.10.2019 року № В-2138 та прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED, проте 22.10.2019 року відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000396/2.
Крім того, за ЕМД від 28.10.2019 року №UA100030/2019/411643 для митного оформлення позивачем до митного органу було заявлено такі товари, як:
- світильники електричні, які підвішуються або закріплюються на стелі чи на стіні, для внутрішнього освітлення, з комбінованих матеріалів, призначені для використання з лампами розжарювання, не містять передавачі та приймачі (митна вартість товару заявлена за 1 (основним) методом визначення митної вартості на рівні 276847,31 грн (2,69 доларів США/кг). Митні платежі, розраховані декларантом склали 71980,31 грн, у тому числі: мито 5% -13842,37 грн., ПДВ 20% - 58137,94 грн);
- світильники електричні, які підвішуються або закріплюються на стелі чи на стіні, для внутрішнього освітлення, з комбінованих матеріалів, призначені для використання з світлодіодними лампами, не містять передавачі та приймачі (митна вартість товару заявлена декларантом за 1 (основним) методом визначення митної вартості на рівні 21022,15 грн. (2,68 доларів СШ/кг). Митні платежі, розраховані декларантом склали 5465,76 грн. у тому числі: мито 5% -1051,11 грн., ПДВ 20% - 4414,65 грн);
- світильники побутові електричні для зовнішнього освітлення, з комбінованих матеріалів, призначені для використання з лампами розжарювання, не містять передавачі та приймачі (митна вартість товару заявлена декларантом за 1 (основним) методом визначення митної вартості на рівні 45091,37 грн. (2,70 доларів США/кг). Митні платежі, розраховані декларантом склали 11723,76 грн., у тому числі: мито 5% - 2254,57 грн., ПДВ 20% -9469,19 грн.);
- cвітильники електричні настільні, підлогові або світильники, що встановлюються біля ліжка, призначені для використання з світлодіодними лампами, з комбінованих матеріалів, не містять передавачі та приймачі (митна вартість товару заявлена декларантом за 1 (основним) методом визначення митної вартості на рівні 802,05 грн. (2,69 доларів США/кг). Митні платежі, розраховані декларантом склали 802,05 грн., у тому числі: мито 10% - 80,21 грн., ПДВ 20% - 176,45 грн.);
- світильники побутові електричні для зовнішнього освітлення, з комбінованих матеріалів, призначені для використання з світлодіодними лампами, не містять передавачі та приймачі (митна вартість товару заявлена декларантом за 1 (основним) методом визначення митної вартості на рівні 4469,41 грн. (2,698 доларів США/кг). Митні платежі, розраховані декларантом склали 1070,10 грн., у тому числі: мито 5%-223,47 грн., ПДВ 20% - 938,58 грн.);
- світильники електричні настільні, підлогові або світильники, що встановлюються біля ліжка, призначені для використання з лампами розжарювання з комбінованих матеріалів, не містять передавачі та приймачі (митна вартість товару заявлена за 1 (основним) методом визначення митної вартості на рівні 9175,97 грн. (2,70 доларів СЩА/кг). Митні платежі, розраховані декларантом склали 9175,97 грн., у тому числі: мито 10% - 917, 60 грн., ПДВ 20%-2018,71 грн.);
- лампи світлодіодні, для напруги 220В, не містять передавачі та приймачі (митна вартість товару заявлена декларантом за 1 (основним) методом визначення митної вартості на рівні 19635,81 грн. (6,67 доларів США/кг). Митні платежі розраховані декларантом склали 3927,16 грн., у тому числі: ПДВ 20% - 3927,16 грн.).
Разом із ЕМД від 28.10.2019 року № UA100030/2019/411643 для підтвердження заявленої митної вартості декларантом позивача Київській міській митниці ДФС було подано наступні документи: зовнішньоекономічний контракт  від 13.12.2018 року №1312/2018; Інвойс від 23.09.2019 року №НКUА-2309/2019/53; додаткову угоду від 22.01.2019 року №1; додаткову угоду від 01.08.2019 року №2 від 01.08.2019 року; додаткову угоду від 15.09.2019 року №3; Коносамент Bill of Lading  від 23.09.2019 року  №SZNLEG1901915; автотранспортну накладну CMR від 27.10.2019 року №198.
28.10.2019 року на адресу позивача надійшов електронний запит, відповідно до якого для підтвердження заявленої митної вартості товарів необхідно надати наступні документи:
1) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
2) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається договором між компанією DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED та компанією виробником товарів Meijing Lighting FactoryCo.;
3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором  (угодою, контрактом) - рахунок компанії виробника товарів Meijing Lighting FactoryCo.;
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги,          специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару Meijing Lighting Factory Co.;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
На вимогу відповідача позивачем до митного органу надано додаткові документи, зокрема, Експертний висновок  від 21.10.2019 року № В-2138 та прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED, проте 28.10.2019 року відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA100030/2019/411643.
Приймаючі спірні рішення відповідачем зазначено, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару містять розбіжності  та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, відповідач відмовив у митному оформленні (випуску) товарів, у зв`язку з чим контролюючим органом були винесені рішення про коригування митної вартості товарів від 22.01.2019 року UA100000/2019/000396/2 (стосовно митної декларації від 21.10.2019 року №UA100030/2019/411222) та рішення про коригування митної вартості товарів від 28.10.2019 року №UA100000/2019/000409/2 (стосовно митної декларації від 28.10.2019 року №UA100030/2019/411643).            Позивач, не погоджуючись із прийнятими відповідачем рішеннями про коригування митної вартості товару, звернувся до суду з відповідним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 248 Митного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі МК) митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 МК).
Статтями 49, 50 МК визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК).
Відповідно до статті 57 МК, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно із частиною другою статті 54 МК, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Статтею 58 МК передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо, зокрема, щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 53 МК, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У силу положень частини п`ятої статті 53 МК, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 МК, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 р. №3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Разом з цим, якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (частини третя статті 53 МК).
Відповідно до частини 3 статті 58 МК у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Згідно з частинами 1-3 статті 64 МК у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:
1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;
2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;
3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;
4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;
5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;
6) мінімальної митної вартості;
7) довільної чи фіктивної вартості.
Відповідно до частини 1 статті 55 МК рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 статті 55 МК передбачено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;
5) інформацію про:
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
З аналізу частин першої та другої статті 53 МК слідує, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 року (справа 21-591а15).
Згідно із пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто умовою, з якою закон пов`язує право митниці самостійно розраховувати митну вартість заявлених декларантом товарів, є наявність документально підтверджених обставин, що свідчать про заявлення декларантом неповних та/або недостовірних відомостей про товар та ціну, яку за нього сплачено.
Відтак рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Відмовляючи позивачеві визнати митну вартість товару, зазначену ним у митних деклараціях від 21.10.2019 року № UA100030/2019/411222 та від 28.10.2019 року № UA100030/2019/411643, відповідач виходив з того, що декларантом не було подано до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до зазначених в частинах 2-4 ст. 53 Митного кодексу України умов, а подані документи містили розбіжності та відсутні відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: в інвойсі від 23.09.2019 року № HKUA-2309/2019/53 не зазначено умови оплати за товар, тоді як пунктом 3.1 контракту від 13.12.2018 р. №1312/2018 (додаткова угода від 22.01.2019 р. №1) передбачено оплату протягом 90 банківських днів після реалізації товару; відповідно до пункту 2.2 контракту від 13.12.2018 р. №1312/2018 (додаткова угода від 22.01.2019 р. №1) ціна товару включає вартість його зберігання і навантаження, тари, пакування та маркування, а відповідно до інвойсу від 23.09.2019 р. №HKUA-2309/2019/53 товар поставляється на умовах CPT-Kiev (термін СРТ «фрахт/перевезення оплачено до ...» означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим, та додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення) - до ціни товару на умовах поставки CPT-Kiev відповідно до пункту 2.2 контракту не включено витрати на транспортування товару до названого місця призначення; до митного оформлення відповідно до пункту 8 частини 2 статті 53 МКУ не подано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СРТ витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару до названого місця призначення, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, подані декларантом, колегія суддів вважає такі висновки відповідача необґрунтованими, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що в інвойсі від 23.09.2019 року № HKUA-2309/2019/53 не зазначено умови оплати за товар, тоді як пунктом 3.1 контракту від 13.12.2018 р. №1312/2018 (додаткова угода від 22.01.2019 р. №1) передбачено оплату протягом 90 банківських днів після реалізації товару, так, враховуючи що на дату здійснення митного оформлення товару 21.10.2019 року 90 днів з дня отримання позивачем інвойсу (на конкретну поставку товару), а саме від 23.09.2019 року закінчувався лише 23.12.2019 року, отже позивач не мав можливості надати документи щодо оплати відповідної партії товару, про що митному органу мало б бути достеменно відомо (враховуючи в сукупності документи), у зв`язку з чим вимога щодо необхідності надання рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором  (угодою, контрактом) - рахунок компанії виробника товарів Meijing Lighting FactoryCo. та виписку з бухгалтерської документації є необґрунтованими.
Щодо вимоги надати до митного оформлення відповідно до пункту 8 частини 2 статті 53 МКУ страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, варто зазначити, що позивач стверджує, що ним не понесено витрат на страхування, таким чином, якщо страхування товару не здійснювалося, то декларант не повинен доводити цей факт, а повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товарів.
Натомість, якщо митниця стверджує, що страхування все ж таки здійснювалося (а значить витрати на страхування включаються до митної вартості), то митниця повинна довести наявність цього факту. При цьому, понесених позивачем витрат на страхування товару митницею не доведено, а відтак і включення цих витрат до митної вартості.                                               Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.01.2018 року у справі №814/1204/15 .
Крім того, в спірних рішеннях відповідачем зазначено, що відповідно до пункту 2.2 контракту від 13.12.2018 р. №1312/2018 (додаткова угода від 22.01.2019 р. №1) ціна товару включає вартість його зберігання і навантаження, тари, пакування та маркування, а відповідно до інвойсу від 23.09.2019 р. №HKUA-2309/2019/53 товар поставляється на умовах CPT-Kiev (термін СРТ «фрахт/перевезення оплачено до ...» означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим, та додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення) - до ціни товару на умовах поставки CPT-Kiev відповідно до пункту 2.2 контракту не включено витрати на транспортування товару до названого місця призначення, проте колегія суддів не погоджується з такими доводами, з огляду на наступне.
За умовами поставки CPT-Кiev (англ. Carriage Paid To) (… named place of destination), або Фрахт/перевезення оплачені до (…назва місця призначення) - термін Інкотермс 2000 та 2010, означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики чи втрати ушкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. Під словом перевізник розуміється будь-яка організація, яка на підставі договору перевезення бере на себе зобов`язання забезпечити самому чи організувати перевезення товару по залізниці, автомобільним, повітряним, морським і внутрішнім водним чи іншим транспортом чи комбінацією цих видів транспорту.
Колегія суддів звертає уваги, що за умовами вищевказаної поставки формування продавцем ціни на товар та включення до контрактної вартості товару витрат продавця на зберігання, навантаження, тари, пакування, маркування та перевезення вже здійснено, у зв`язку з чим у покупця відсутня необхідність надавати додаткові документи з метою підтвердження складових митної вартості товару, адже останній їх не несе (вони фактично сплачені в ціні товару).
Що стосується обрання відповідачем другорядного методу при визначені митної вартості товару, необхідно зазначити, що приймаючи рішення про визначення митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товару, а лише наведено посилання на митні декларації, що є порушенням    статті 55 Митного кодексу України.
Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених    наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. №598, що визначає обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовуються митним органом при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:
- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);
- невірно проведений розрахунок митної вартості;
- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;
- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.
В той же час, доказів того, що відповідач провів необхідну консультацію у належний спосіб матеріли справи не містять. Саме лише посилання на проведення консультації не можна вважати таким, що відповідає нормам закону. Не спростованого даного доводу й в апеляційній скарзі.
У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Однак, переконливих аргументів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено, а обставин, які б впливали на рівень задекларованої вартості товарів, не встановлено.
За таких обставин, висновок митного органу про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), суд вважає необґрунтованим, а доцільність застосування резервного методу - недоведеним.
Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 жовтня 2020 року - без змін.
Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -  
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 жовтня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                                       О.Є.Пилипенко 

Суддя:                                                                                 О.О.Беспалов        

                                                                                                    Я.Б.Глущенко        

Повний текст виготовлено 15 грудня 2020 року.