Ухвала                                                                   
 
21 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 343/763/18
провадження № 61-15390св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Ступак О. В.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О., 
Яремка В. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
вирішуючи питання про поновлення касаційного провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на майно, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25 березня 2019 року у складі судді Керніцького І. І. та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02 липня 2019 року у складі колегії суддів: Фединяка В. Д., Бойчука І. В., Пнівчука О. В.,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на майно.
На обґрунтування позову посилалась на те, що з 18 червня 1983 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18 березня 2009 року за  ОСОБА_2 у порядку спадкування визнано право власності на домоволодіння на АДРЕСА_1 , загальною вартістю 107 992 грн, яке складається з житлового будинку, загальною площею 98,1 кв. м, погреба, майстерні, стодоли, стайні, гаража, вбиральні, криниці, воріт та огорожі. Вказане домоволодіння на час визнання за відповідачем права власності перебувало у незадовільному стані, у зв`язку з чим вона з власної ініціативи та за рахунок власних трудових та грошових заощаджень здійснила капітальний ремонт будинку. Після проведення капітального ремонту вартість спірного домоволодіння збільшилась до 852 515 грн, що підтверджується висновком про незалежну оцінку нерухомого майна від 30 квітня 2018 року № 012/18-ЗК-О. Посилаючись на те, що відповідач за час перебування у шлюбі не вклав жодних грошових коштів у покращення належного йому домоволодіння, просила у порядку статті 62 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визнати домоволодіння на АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя.
Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 липня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.
Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що у матеріалах справи відсутні докази вартості проведених ремонтних робіт у спірному домоволодінні за вказаний позивачем період, які б надали суду можливість здійснити порівняння на час вирішення спору вартості домоволодіння до та після поліпшення. Долучені позивачем до матеріалів справи копії квитанцій та чеків на придбання будівельних матеріалів не є доказом збільшення вартості домоволодіння, оскільки зі змісту більшості з них не зрозуміло, ким, коли та для яких цілей зазначені будівельні матеріали були придбані. Крім того, збільшення вартості спірного майна не є істотним у розумінні статті 62 СК України, а тому позов не підлягає задоволенню.  
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені без належного з`ясування обставин, що мають значення для справи. Суди порушили процедуру оцінки доказів, не взяли до уваги показання свідків, які беззаперечно підтверджують заявлені нею вимоги. Також не взяли до уваги звіт про оцінку майна, який підтверджує збільшення вартості майна майже у вісім разів, і водночас не призначили судову експертизу, для встановлення ринкової вартості спірного майна. Оскаржувані судові рішення не містять мотивів відхилення зазначених доказів. Відповідач не спростував надані докази щодо понесених нею витрат на ремонтні роботи спірного майна та не підтвердив факту вкладення ним коштів на покращення домоволодіння.
У жовтні 2019 року надійшов відзив ОСОБА_2 на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому відповідач просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін. 
Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали.
Ухвалою Верховного Суду від 13 липня 2020 року справу призначено до судового розгляду. 
Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2020 року касаційне провадження у справі зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 214/6174/15-ц.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року розгляд справи № 214/6174/15-ц завершено.
Відповідно до частини першої статті 254 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.
Оскільки обставину, яка викликала зупинення касаційного провадження, усунено, то Верховний Суд поновлює провадження у справі.
Керуючись статтею 254 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити касаційне провадження у справі № 343/763/18 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25 березня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02 липня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                                 О. В. Ступак
 
Судді:                                                                                                             І. Ю. Гулейков
 
                                                                                                                        А. С. Олійник
 
                                                                                                                        С. О. Погрібний
 
                                                                                                                        В. В. Яремко