УХВАЛА
іменем  україни
 
27 жовтня 2020 року
м. Київ
 
провадження № 51-4631 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвали Хмельницького апеляційного суду від 10 червня та 23 липня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 10 червня 2020 року залишив без змін рішення слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2020 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 , а подану останнім апеляційну скаргу – без задоволення.
Крім того, ухвалою від 23 липня 2020 року вказаний апеляційний суд, керуючись ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), відмовив у відкритті апеляційного провадження за скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 червня 2020 року. 
Не погодившись із рішеннями апеляційного суду, ОСОБА_4 оскаржив їх у касаційному порядку.
Проте відповідно до правил ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її апеляційного перегляду, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таке рішення оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Отже, ураховуючи викладене та положення ст. 129 Конституції України оскаржена ухвала від 10 червня 2020 року не може бути предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Що стосується питання перегляду ухвали апеляційного суду від 23 липня 2020 року, то слід зазначити наступне. 
Відповідно до положень ч. 3 ст. 307 та ст. 309 КПК (в редакції, яка діяла на момент постановлення рішення від 3 червня 2020 року), ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена в апеляційному порядку, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Рішенням Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р(ІІ)/2020 визнано неконституційним положення ч. 3 ст. 307 КПК в частині заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви.
Згідно зі ст. 91 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VІІІ «Про Конституційний Суд України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням. Водночас відповідно до ст. 5 КПК процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Тобто, раніше чинний закон перестає застосовуватись у кримінальному провадженні після набрання чинності новим законом. На відміну від кримінального (матеріального) закону, новий кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження.
Разом із цим слід зазначити, що оспорювану ОСОБА_4 ухвалу слідчого судді було постановлено 3 червня 2020 року, тобто до Рішення Конституційного Суду України, і вона за правилами КПК не підлягала оскарженню.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Таким чином, установивши, що з урахуванням положень ст. 5 КПК оспорювана ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя апеляційного суду діяв відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 цього Кодексу і правомірно відмовив у відкритті провадження.
Згідно з ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо: касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку; з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 слід відмовити.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвали Хмельницького апеляційного суду від 10 червня та 23 липня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                               ОСОБА_3