ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/18097/19	Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М. 	
Провадження № 22-ц/817/729/20 	Доповідач - Парандюк Т.С.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Парандюк Т.С. 
суддів -  Дикун С. І., Храпак Н. М., 
за участі секретаря —Боднар Р.В.
та сторін —представника апелянта ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 та її адвоката Федчишина Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/18097/19 за апеляційною скаргою акціонерного товариства “Укртрансгаз” на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2020 року, ухваленого суддею Братасюк В.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства “Укртрансгаз” в особі філії “Управління магістральних газопроводів “Прикарпаттрансгаз” АТ “Укртрансгаз” про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:
       у липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» АТ «Укртрансгаз» про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
       Свої вимоги обґрунтовує тим, що наказом №249-к від 02.07.2019р. філії «Управління магістральних газопроводів» «Прикарпаттрансгаз» м. Івано-Франківськ позивачку звільнено з роботи з посади бухгалтера І категорії по п. 1 ст. 40 КЗпП України; вважає виданий наказ про звільнення з роботи по п. 1 ст. 40 КЗпП України незаконним, упередженим і таким, що підлягає до скасування, оскільки в процесі реорганізації та скорочення посад, позивачці не було запропоновано переведення на іншу роботу, що відповідає її кваліфікації; більш того - взагалі не відбулося змін в організації виробництва і праці; при звільненні ОСОБА_2 з роботи, комісією з визначення переважного права працівників на залишення на роботі, переважне право було помилково визначене за іншим працівником. Окрім цього позивачка стверджує про допущені порушення при переведенні працівників підприємства, що призвело до незаконного звільнення її з роботи.
       Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2020 року позов задоволено.
       Визнано незаконним і скасовано наказ філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» АТ «Укртрансгаз» №249-к від 02.07.2019 року, про звільнення ОСОБА_2 з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.
       Поновлено ОСОБА_2 на посаді бухгалтера І категорії групи первинного обліку Тернопільського промислового майданчика Тернопільського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» АТ «Укртрансгаз» з 03.07.2019 року. 
       Стягнуто з Акціонерного товариства «Укртрансгаз», в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» АТ «Укртрансгаз», на користь ОСОБА_2 164504,61 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за відрахуванням необхідних податків і зборів, за період з 03.07.2019 року до 14.05.2020 року.
       Стягнуто з Акціонерного товариства «Укртрансгаз», в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» АТ «Укртрансгаз» 768, 40 гривень, сплаченого при зверненні до суду, судового збору, та 1645 гривень судового збору в дохід держави.
       Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць звернуто до негайного виконання.
       В апеляційній скарзі АТ “Укртрансгаз” просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 травня 2020 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.
       В обґрунтування апеляційної скарги АТ “Укртрансгаз” зазначило, що суд першої інстанції неправомірно прийшов до висновку, що з 01.03.2019 року філія УМГ “Прикарпаттрансгаз” не відмовилася від виконання функій та завдань групи первинного бухгалтерського обліку Тернопільського ЛВУМГ, котра збереглася й діятиме лише під іншою назвою в межах Тернопільського промислового майданчика тієї філії, однак роботодавець не виконав свого зобов`язання по працевлаштуванню позивачки, порушивши гарантії її трудових прав.
       Доказами, які містяться у матеріалах справи, підтверджено та не спростовано позивачем, що в АТ “Укртрансгаз” відбулись зміни в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення штату чисельності працівників. Відтак, позивача правомірно звільнено із займаної посади у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, про що її було письмово персонально повідомлено за два місяці до вивільнення.
       Варто також зазначити, що заходи з вивільнення працівників Тернопільського ЛВУМГ були проведені у послідовності передбаченій наказом від 06.03.2019 року №24-м та з дотриманням норм чинного законодавства (ч. 2 ст. 40, ст. ст. 42, 43, 49-2 КЗпП України), а відповідні дії належно задокументовано.
        ОСОБА_2 неодноразова відмовлялася від запропонованих їй посад, що підтверджується її підписами та не заперечується останньою.
       Станом на момент вивільнення працівників, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 займали аналогічну посаду (бухгалтера 1 категорії групи первинного обліку Тернопільського промислового майданчика Тернопільського ЛВУМГ), відтак переважне право на залишення на роботі розглядалося, зважаючи на кваліфікацію та продуктивність праці цих працівників.
       Зокрема, комісією із визначення переважного права працівників на залишення на роботі, засідання якої відбулося 03.04.2019 року, взято до уваги продуктивність праці зазначених працівників, а саме такі виробничі показники як наявність дисциплінарних стягнень, заохочень та обсяг витрат робочого часу у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.
       Також судом першої інстанції не взято до уваги, що керівник групи первинного обліку Тернопільського промислового майданчика Тернопільського ЛВУМГ ОСОБА_4 та позивач не займали аналогічні посади, а тому не могли входити до кола працівників серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі. Так само як і позивач не могла претендувати на посаду провідного бухгалтера 1 категорії (з дипломом спеціаліста), а заняття такої посади потребує відповідного освітньо-кваліфікаційного рівня та позитивного висновку атестаційної комісії.
       Стосовно ж бухгалтера 1 категорії групи первинного обліку Тернопільського промислового майданчика Тернопільського ЛВУМГ ОСОБА_5 , то така є одинокою матір`ю, що виховує двох дітей, одна з яких віком до чотирнадцяти років.
        ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу АТ “Укртрансгаз” у якому зазначила, що рішення суду є законним, оскільки вона неодноразово вказувала і це підтверджено документально, що в процесі реорганізації та нібито скорочення посади її не було запропоновано переведення на іншу роботу, щоб відповідала кваліфікації або іншу посаду та взагалі не відбулося змін в організації виробництва і праці, а навпаки відбулося збереження і розмежування уже існуючих повноважень з передачею новоствореним підрозділам, без відмови від попередніх функцій і завдань. Тому станом на 1.03.2019 року філія “УМГ “Прикарпаттрансгаз” АТ “Укртрансгаз” не відмовилось від виконання функцій та завдань групи первинного обліку Тернопільського ПМ Тернопільського ЛВУМГ, котра збереглася й діє лише під іншою назвою в межах Тернопільського промислового майданчика скоротивши при цьому тільки посаду керівника групи.
       В період попередження про вивільнення їй неодноразово було відмовлено у переведенні на вакантні посади.
       В апеляційній скарзі апелянт робить посилання на статті КЗпП України, які суд першої інстанції врахував при винесенні рішення і дав їм належну оцінку та обґрунтував їх в рішенні. Крім голослівних записів в апеляційній скарзі, відповідачем будь якими належними та допустимими доказами не доведено, що її звільнення з роботи проведено з порушенням вимог діючого законодавства.
       У судовому засіданні представник АТ “Укртрансгаз” Гасай М.Б апеляційну скаргу підтримала з мотивів, викладених в ній
        ОСОБА_2 та її представник адвокат Федчишин Г.С. апеляційну скаргу АТ “Укртрансгаз” не визнали, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.
       Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.
       Відповідно до ст. 19, 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.
       З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені у частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (ст. 369 ч. 3 ЦПК України).
       Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції вважав, що при звільненні з посади бухгалтера (з дипломом спеціаліста) І категорії групи первинного обліку Тернопільського промислового майданчику Тернопільського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ «Прикарпаттрансгаз» АТ «Укртрансгаз» відповідачем допущено порушення норм трудового законодавства.
       З даним висновком погоджується колегія суддів.
       Статтею 43 Конституції України закріплено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
       Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
       Судом встановлено, що наказом № 32 о/с від 19.06.1995 року ОСОБА_2 прийнята на роботу в Тернопільське ЛВ управління магістральних газопроводів ДП «Львівтрансгаз» на посаду бухгалтера.
       За період безперервної роботи підприємство неодноразово змінювало назву та підпорядкування, останнє місце роботи ОСОБА_2 на посаді бухгалтера (з дипломом спеціаліста) І категорії групи первинного обліку Тернопільського промислового майданчику Тернопільського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ «Прикарпаттрансгаз» АТ «Укртрансгаз» НАК «НАФТОГАЗ України».
       Наказом № 249-к від 02.07.2019 р. філії «Управління магістральних газопроводів» «Прикарпаттрансгаз» АТ «Укртрансгаз» м. Івано-Франківськ ОСОБА_2 звільнено з посади бухгалтера І категорії по п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з скороченням посади на підставі наказів філії УМГ “Прикарпаттрансгаз” від 05.03.2019 року № 62 «Про скорочення посад»; від 28.02.2019 року № 58 «Про затвердження змін до штатних розписів»; наказ Долинського ЛВУМГ від 06.03.2019 року № 34-М «Про скорочення штату працівників»; стаття 34 Закону України “Про відпустки” та згода профспілкової організації Тернопільського ЛВУМГ, протокол від 02.07.2019 року № 23 (т.1, а.с. 6).
       04.12.2018 року наказом № 833 т.в.о. президента АТ “Укртрансгаз” затвердив зміни до штатних розписів та введено в дію з 04.12.2018 року, у тому числі філії управління магістральних газопроводів ««Прикарпаттрансгаз» додаток 3 (п. 1.3.) із якого вбачається, що у Тернопільському ЛВУМГ Тернопільський промисловий майданчик по групі первинного обліку будуть посади керівника групи та три штатних одиниці бухгалтера 1 категорії з дипломом спеціаліста (т.1, а. с. 147- 148).
       08 лютого 2019 року т.в.о Президента АТ «Укртрансгаз» видав наказ № 83 «Про оптимізацію структури» змістом якого є, з метою оптимізації діяльності АТ “Укртрансгаз” та впровадження проекту «Відокремлення діяльності з транспортування природного газу», відповідно рішення акціонерного товариства «Укртрансгаз» від 18.20.2018 року № 215, наказує з 01.03.2019 року об`єднати виробничі потужності щодо транспортування природного газу філії УМГ «Прикарпаттрансгаз», а саме Тернопільського ЛВУМГ з Долинським ЛВУМГ; ліквідувати Тернопільське ЛВУМГЗ; директору управління з персоналом та директору філії УМГ «Прикарпаттрансгаз» до 01.03.2019 року у встановленому порядку підготувати та надати на затвердження зміни до штатних розписів працівників Долинського, Закарпатського, Бібрського і Рівненського ЛВУМГ філії УМГ «Прикарпаттрансгаз»; директору філії УМГ «Прикарпаттрансгаз» забезпечити 01.03.2019 року переміщення працівників, згідно зі статтею 32 КЗпП України відповідно до затверджених змін до штатного розпису, у тому числі Тернопільського ЛВУМГЗ до Долинського ЛВУМГ (т.1, а. с. 61-62).
        26.02.2019 року т.в.о Президента АТ «Укртрансгаз» видав наказ № 131 «Про затвердження змін до штатних розписів» згідно якого, вирішив, у тому числі, затвердити зміни до штатних розписів та ввести їх в дію з 01.03.2019 року працівників філії УМГ «Прикарпаттрансгаз», якими визначено зміни до штатного розпису по групах первинного обліку: посади керівника групи та дві посади бухгалтера з дипломом спеціаліста по Долинському - один провідний та один першої категорії, й три посади бухгалтера з дипломом спеціаліста по Тернопільському - один провідний та двоє першої категорії. (додаток № 4, а. с. 162,163,166). 
       У зв`язку з оптимізацією структури Долинського ЛВУМГ (невідокремленого структурного підрозділу філії «УМГ Прикарпаттрансгаз» АТ «Укртрансгаз»), відповідно до наказу №58 від 28.02.2019 року директора філії УМГ «Прикарпаттрансгаз», на виконання наказу АТ Укртрансгаз» від 08.02.2019 року № 83 та наказу АТ Укртрансгаз» від 26.02.2019 року № 131 «Про затвердження змін до штатних розписів», вирішено ввести в дію з 01.03.2019 року зміни до штатного розпису працівників Долинського, Закарпатського, Хустського, Бібрського, Волинського, Рівненського та Тернопільського ЛВУМГ філії УМГ «Прикарпаттрансгаз».
        05.03.2019 року директором філії УМГ «Прикарпаттрансгаз» АТ «Укртрансгаз», видано наказ № 62 «Про скорочення посад», згідно з яким наказано керівникам структурних підрозділів Долинського, Закарпатського, Бібрського та Рівненського ЛВУМГ: до 07.03.2019 року забезпечити повідомлення первинних профспілкових організацій про вивільнення працівників, у зв`язку з скороченням посад при об`єднанні структурних підрозділів, забезпечити письмове попередження працівників структурних підрозділів про скорочення посад з наступним вивільненням працівників, запропонувати останнім роботу за відповідною професією згідно з наявними у АТ “Укртрансгаз” вакансіями, і т.д. ( т.1 а.с. 64, 65) 
       06.03.2019 року начальник Долинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів видав наказ №34-м «Про скорочення штату працівників», яким було скорочено по Долинському промисловому майданчику - бухгалтера з дипломом спеціаліста ІІ категорії групи первинного обліку, а по Тернопільському промисловому майданчику - бухгалтера з дипломом спеціаліста І категорії групи первинного обліку ( т.1 а.с. 66-68).
       08.03.2019 року начальник Долинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів звернувся до голови первинної профспілкової організації Тернопільського ЛВУМГ з повідомленням про наступне скорочення посад працівників, в тому числі бухгалтера (з дипломом спеціаліста) 1 категорії групи первинного обліку Тернопільського ПМ Долинського ЛВУМГ (т.1 а. с. 69-71).
       03 квітня 2019 року ОСОБА_2 попереджено про майбутнє звільнення з посади бухгалтера (з дипломом спеціаліста) 1 категорії групи первинного обліку Тернопільського промислового майданчика Тернопільського ЛВУМГ у зв`язку з скороченням штатів за п. 1 ст. 40 КЗпП України (т. 1, а.с. 7). 
       03 квітня 2019 року ОСОБА_2 як бухгалтера (з дипломом спеціаліста) 1 категорії групи первинного обліку Тернопільського промислового майданчика Долинського ЛВУМГ повідомлено про наявність вакансій АТ “Укртрансгаз” згідно додатку станом на 01.04.2019 року та вакантних посад Долинського ЛУМГ, від яких остання відмовилась (т.1, а.с. 72,73).
       Із матеріалів справи вбачається, що до 01.03.2019 року (до початку проведення скорочення) на трьох посадах бухгалтерів групи первинного обліку Тернопільського промислового майданчика Тернопільського ЛВУМГ філії “Управління магістральних газопроводів “Прикарпаттрансгаз” АТ “Укртрансгаз” працювали ОСОБА_5 , яка наказом № 56-к від 01.04.2019 року по її заяві була переведена на посаду бухгалтера (з дипломом спеціаліста) 1 категорії групи первинного обліку Тернопільського промислового майданчика Долинського ЛВУМГ та 27 лютого 2019 року наказом директора філії УМГ “Прикарпаттрансгаз” № 87-к також була переведена ОСОБА_4 по її заяві на посаду провідного бухгалтера групи первинного обліку Тернопільського промислового майданчика Долинського ЛВУМГ філії УМГ “Прикарпаттрансгаз” з 01.03.2019 року, знаючи, що ще залишаються ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , котрі потенційно претендують на посади за новим штатним розписом (т.1, а.с.188, 189, 190).
       Отже, суд першої інстанції підставно прийшов до висновку про те, що відповідачем свідомо відбулось переведення вище згаданих осіб на новостворені посади поза межами процедури переведення у зв`язку із скороченням посад по ст. 40 п. 1 КЗпП України, знаючи наперед про те, що з 01 березня 2019 року вступить в дію новий штатний розпис. Також дане переведення було проведено за відсутності процедури визначення переважного права на залишення працівників на роботі, так як тільки 03.04.2019 року засідала комісія із визначення переважного права працівників на залишення на роботі (т.1, а.с.8-10).
       03 квітня 2019 року, по Долинському ЛВУМГ, комісією з визначення переважного права працівників на залишення на роботі, надано переважне право залишення на роботі на посаді бухгалтера з дипломом спеціаліста 1 категорії групи первинного обліку ОСОБА_3 (т.1, а. с. 8-10).
       Як вбачається із матеріалів справи та підтверджено поясненнями представника апелянта, що під час вирішення питання переважного права на нову посаду між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 враховувалась продуктивність праці обох, а саме: стаж роботи із яких ОСОБА_2 в газовій промисловості складає 24 роки 00 місяців 12 днів, є ветераном праці товариства з 20.06.2010 року згідно Положення про статус «Ветеран праці ПАТ «Укртрансгаз» для жінок - 15 років (колективний договір на 2016-2018 роки зі змінами та доповненнями ), освіта вища закінчила Тернопільський фінансово-економічний інститут (копія диплому ПВ №661099 від 30.06.1986р). Навчалась підвищуючи кваліфікацію в інституті комп`ютерних інформаційних технологій Тернопільської академії народного господарства (копія свідоцтва додаток до позову №11) та в інституті післядипломної освіти Івано - Франківському національному технічному університеті нафти і газу у 1998 р., 2003 р., 2012 роках, (копії свідоцтв додаток до позову № 11,12). Виконувала роботу із різних видів обліку працюючи з 1995 року бухгалтером згідно посадових інструкцій; згідно наказів і розпоряджень виконувала роботу з обліку основних фондів по трьох областях з наданням різних характеристик на різні дати та в стислі терміни. 
       Щодо ОСОБА_3 бухгалтер (диплом спеціаліста) 1 категорії групи первинного обліку, 11 рівень вищої освіти, кваліфікація за дипломом “інженер-економіст”, стаж робот з 05.05.2009 року, виконує ділянку бухгалтерської роботи, веде оформлення та проведення первинних документів по обліку ТМЦ та МШП, приймає участь у інвентаризаційній комісії під час проведення інвентаризації на складах, оформлення та друк інвентаризаційних описів з САП по складу та підзвітних осіб, при відсутності працівника групи первинного обліку виконує роботу на суміжній ділянці. Представник апелянта пояснила, що переважне право було надано ОСОБА_3 в зв`язку з тим, що у неї є неповнолітня дитина, а ОСОБА_2 у 2016 році мала догану, перебувала на лікарняних у 2018 році. 
       Однак, суд першої інстанції вірно не взяв до уваги ці обставини як показник низької працездатності ОСОБА_2 , а перебування особи на листках непрацездатності не свідчить про її низьку продуктивність праці. Посилання в протоколі засідання комісії із визначення переважного права працівників на залишення на роботі від 03.04.2019р., на істотні зауваження до роботи ОСОБА_2 , як от виконання поставлених завдань не до кінця, додатковий контроль з боку керівника, триваліший час для виконання виробничих завдань є лише суб`єктивною думкою відповідача, що не може свідчити про низьку продуктивність праці позивачки. Крім того, ці обставини, на які посилається представник апелянта, є голослівними, так як не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.
       Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 5 ЦПК України).
       У відповідності до ст. 151 КЗпП України накладене на ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у 2016 році втратило свою чинність і вона є такою, що не має дисциплінарного стягнення.
       Врахувавши всі обставини справи, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що ОСОБА_2 має переважне право на залишення на посаді бухгалтера з дипломом спеціаліста 1 категорії групи первинного обліку Тернопільського промислового майданчику Тернопільського ЛВУМГ. 
       07.05.2019 року начальник Долинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів звернувся до голови первинної профспілкової організації Тернопільського ЛВУМГ з повідомленням про надання згоди на розірвання трудового договору за п. 1 ст. 40 КЗпП України з ОСОБА_2 - бухгалтером з дипломом спеціаліста 1 категорії групи первинного обліку Тернопільського промислового майданчику Тернопільського ЛВУМГ (т.1, а.с. 75-76).
       27.05.2019 року профспілковий комітет Тернопільського ЛВУМГ, рішенням, оформленим протоколом № 13\2 надав згоду на розірвання трудового договору із ОСОБА_2 (т.1, а.с. 77- 78).
       07.06.2019 року начальник управління Долинського ЛВУМГ повідомив ОСОБА_2 про відмову у переведенні на вакантні посади трубопровідника лінійного розряду дільниці ЛЕС Тернопільського промислового майданчика та слюсаря з контрольно вимірювальних приладів та автоматики 6 розряду дільниці служби автоматики, контрольно вимірювальних приладів, телемеханіки і АСУ Тернопільського промислового майданчика по причині відсутності у неї освітньо-кваліфікаційного рівня ( т.1, а.с. 32, 33). При тому, що на даних посадах працюють жінки без відповідного освітньо-кваліфікаційного рівня, але й прийнято в період проведення скорочення у Рогатинському промисловому майданчику Долинського ЛВУ МГ на посаду слюсаря з контрольно-вимірувальних приладів ОСОБА_6 , яку їй не запропонували.
       02.07.2019 року профспілковим комітетом Тернопільського ЛВУ МГ погоджено розірвання трудового договору з працівником Тернопільського ПМ Долинського ЛВУМГ філії УМГ «Прикарпаттрансгаз» ОСОБА_2 (протокол № 23).
       За змістом Положення про Долинське ЛВУМГ філії управління магістральних газопроводів “Прикарпаттрансгаз” ПАТ “Укртрансгаз”, затвердженого директором філії управління магістральних газопроводів “Прикарпаттрансгаз” 26.02.2016 року, Долинське ЛВУМГ є структурним підрозділом філії управління магістральних газопроводів “Прикарпаттрансгаз” ПАТ “Укртрансгаз”. ЛВУМГ не є юридичною особою та здійснює частину функцій Управління, що відповідає статутним цілям та завданням товариства, на основі та відповідно до чинного законодавства України та цього Положення. 
       Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідач не довів належними, допустимими і достатніми доказами в чому полягали зміни у організації виробництва та праці груп первинного бухгалтерського обліку після 01.03.2019 року, на виконання наказу «діяльності АТ Укртрансгаз та впровадження проекту «Відокремлення діяльності з транспортування природного газу» т.в.о Президента АТ «Укртрансгаз” видав наказ № 83 «Про оптимізацію структури» від 08 лютого 2019 року, яким передбачено оптимізацію технічних процесів транспортування газу, а не проведення скорочення чисельності штату.
       Долинське ЛВУ і Промислові майданчики є структурними підрозділами філії УМГ “Прикарпаттрансгаз”.
       В зв`язку з цим, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що з 01.03.2019 року, філія УМГ «Прикарпаттрансгаз» не відмовилася від виконання функцій та завдань групи первинного бухгалтерського обліку Тернопільського ЛВУМГ, котра (група первинного обліку) збереглася й діятиме лише під іншою назвою в межах Тернопільського промислового майданчика тієї ж філії.
       Згідно з частинами другою та третьою статті 36 КЗпП України зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору. У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників. 
       Одним із передбачених у статті 40 КЗпП України випадків розірвання з ініціативи власника або уповноваженого ним органу трудового договору, укладеного на невизначений строк, а також строкового трудового договору до закінчення строку його чинності, є - зміна в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідація, реорганізація, банкрутство або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої зазначеної статті).
       Зі змісту зазначеної норми вбачається, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником, як-от: ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників.
       Згідно роз`яснень викладених у п. 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 “Про практику розгляду судами трудових спорів”, при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясовувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом, і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов`язували звільнення.
       Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.
       У постанові від 11.04.2018 року у справі №591/3104/16-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, дійшов наступного правового висновку - встановлюючи наявність чи відсутність факту наявності змін у організації виробництва та праці, судам слід з`ясовувати чи такі зміни дійсно відбулися, чи навпаки просто відбулося збереження і розмежування уже існуючих повноважень з передачею новоствореним підрозділам, без відмови від попередніх функцій і завдань.
        Встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи. При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.
       Матеріалами справи доведено, що згідно із змінами штатного розпису від 01.03.2019 року, за місцезнаходженням Тернопільського промислового майданчика філії УМГ «Прикарпаттрансгаз» збережено групи первинного бухгалтерського обліку та посади бухгалтерів І категорії, тобто неможливість працевлаштування позивача на нову роботу, відсутні.
       Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо порушення прав ОСОБА_2 при проведенні її звільнення із роботи, оскільки відповідачем не дотримано вимог ст. 49-2 КЗпП України, не запропоновано посад згідно її кваліфікацією та проведено переведення осіб у новостворене підприємство ще до початку процедури реорганізації попередніх установ.
       В зв`язку з цим рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді бухгалтера І категорії відповідає нормам матеріального права і зібраним доказам.
       Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
       У п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 “Про практику розгляду судами трудових спорів” постановлено, у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням він визначається за загальними правами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи при цьому суд керується постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 “Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати”. 
       Відповідно до вищевказаної постанови КМ України нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. 
       З довідки про доходи виданій ОСОБА_2 , від 15 січня 2020 року № 234 вбачається, що останніми двома місяцями роботи були травень 2019 року - 8146,50 грн та червень 2019 року — 908,80 грн, що в загальному становить 9055,30 грн. поділено на 40 робочих дні з виведенням середньоденного заробітку в розмірі 226,38 гривень.
       Відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 49 350,84 гривень (226,38 гривень середньоденного заробітку помноженого на 218 робочих днів вимушеного прогулу за період з 03.07.2019 року до 14.05.2020 року) з відрахуванням до бюджету усіх необхідних податків і зборів.
       В зв`язку з цим у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України рішення суду в цій частині підлягає зміні, зменшивши суму стягнення із 164504,61 грн до 49 350,84 гривень з відрахуванням до бюджету усіх необхідних податків і зборів.
       Доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо поновлення на роботі для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення процесуального права.
       Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
       Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення щодо визнання незаконним та скасування наказу № 249 від 02.07.2019 року про звільнення та поновлення на посаді бухгалтера 1 категорії групи первинного обліку є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
       Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 3 серпня 2020 року було зупинено виконання оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судового рішення, яке переглядалось, тому виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2020 року підлягає поновленню. 
       Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.
       
       Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, 
       
П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Укртрансгаз”— задовольнити частково.
       Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2020 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінити, зменшивши суму стягнення із акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» АТ «Укртрансгаз» (вул. Незалежності, 48, м. Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , проживаючої АДРЕСА_1 ) із 164504,61 грн. до 49350,84 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відрахуванням необхідних податків, зборів за період з 03.07 2019 року по 14.05.2020 року.
       В решті рішення суду залишити без зміни.
       Поновити дію рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 травня 2020 року.
       Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ч. 3 ЦПК України.
       Повний текст постанови складено 26 жовтня 2020 року.

Головуюча                                                                        Т.С. Парандюк

Судді:                                                                        С.І. Дикун

                                                                               Н.М.Храпак