Ухвала
іменем України
21 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 950/2992/19
провадження № 51-6126ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року про повернення його апеляційної скарги,
встановив:
Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 27 грудня 2019 року закрито кримінальне провадження за № 12016200090000075 від 05 лютого 2016 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Не погоджуючись із рішенням суду потерпілий ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали.
Сумський апеляційний суд ухвалою від 30 листопада 2020 року відмовив у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Лебединського районного суду Сумської області від 27 грудня 2019 року, а апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернув особі, яка її подала.
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 порушує питання про перегляд ухвали Сумського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року у касаційному порядку.
Перевіривши доводи наведені в касаційній скарзі, долучену до неї копію судового рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі–КПК) апеляційна скарга повертається, якщо вона, зокрема, подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, на інші ухвали суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. 
Виходячи з норм процесуального права під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до Суду у строк, визначений законом. Такі обставини має бути підтверджено скаржником.
Як убачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, апеляційним судом прийнято рішення про відмову потерпілому у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Лебединського районного суду Сумської області від 27 грудня 2019 року та повернення йому апеляційної скарги.
Судом апеляційної інстанції зазначено, що згідно матеріалів кримінального провадження ухвалу Лебединського районного суду Сумської області, якою закрито кримінальне провадження за № 12016200090000075 від 05 лютого 2016 року, було постановлено 27 грудня 2019 року за участю потерпілого               ОСОБА_4 , відповідно до журналу судового засідання від 27 грудня 2019 року проголошення повного тексту даної ухвали відбулося цього ж дня, одразу після виходу суду з нарадчої кімнати в присутності потерпілого (а. с.10). Крім того, копію вказаної ухвали ОСОБА_4 отримав в той же день, тобто 27 грудня 2019 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка (а.с.12). Разом з тим апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на оскарження ухвали, потерпілий ОСОБА_4 подав лише 09 листопада 2020 року, тобто з пропуском встановленого ст. 395 КПК строку апеляційного оскарження, а зазначені особою причини пропуску строку не є поважними і такими, які б могли об`єктивно перешкодити звернутись з апеляційною скаргою у встановлений законом строк.
Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення процесуальних строків апеляційного оскарження вказаної ухвали правильно зазначив, що необізнаність потерпілого з судовою практикою, не є об`єктивними поважними причинами, які унеможливили звернення до апеляційного суду у визначений законом строк.
З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що потерпілим ОСОБА_4 не наведено причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали, які суд міг визнати поважними, оскільки вони не позбавляли його можливості вчасно звернутися до суду.
Згідно з ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, установивши, що апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 подано з пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали та відсутні підстави для його поновлення, прийняв законне рішення про повернення його апеляційної скарги.
Верховним Судом не встановлено обставин, які були б підставами для скасування ухвали суду апеляційної інстанції за доводами касаційної скарги потерпілого ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись положеннями п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року про повернення його апеляційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                         ОСОБА_2                           ОСОБА_3