ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	 	

 	 	

Номер провадження: 33/821/260/20	Головуючий по І інстанції Степаненко О.М. 	
Справа № 711/665/20 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП   	Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М.О. 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2020 р.                                                                                                м. Черкаси

    Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Прядки В.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Придніпровського  районного суду м. Черкаси від 09 квітня 2020 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого  начальником ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 420,40 грн.,

                                                        встановив :

Згідно постанови суду першої інстанції, 24.01.2020 о 21 год. 56 хв. в м. Черкаси, по вул. Симиренківська, 148, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Кіа Сееd д.н.з. НОМЕР_1 , у якого не світився в темну пору доби лівий задній габарит та не працювала підсвітка державного номера. Транспортний засіб було зупинено та під час спілкування з водієм було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Прядка В.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.04.2020 року, скасувати її, провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу  адміністративного правопорушення.
Вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки  копію вказаної постанови не було вручено у судовому засіданні  09.04.2020 року, а надіслано поштою та фактично отримано 21.04.2020 року. Тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.
По суті апеляційних вимог вказує, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, такою, що  не відповідає вимогам законодавства, оскільки прийнята з порушенням норм  матеріального та процесуального права України, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом усіх  фактичних обставин справи.
Зазначає, що інспектором поліції при оформленні матеріалів даної справи  було порушено процедуру огляду  водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння визначеного Інструкцією про порядок виявлення у водіїв ТЗ ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 та не доведено   необхідними та достатніми доказами наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Вказує, що на відео із відеореєстратора встановленого на службовому автомобілі патрульної поліції та нагрудного реєстратора патрульного поліцейського, вбачається, що ОСОБА_1 вини у вчинені інкримінованого правопорушенні не визнав, вказав, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки у присутності двох свідків чіткої відмови не висловлював. 
Тобто аналізуючи наявні в справі докази, адвокат вважає, що ними не підтверджена та обставина, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння. У зв`язку з зазначеним, вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вважати доведеною неможливо. А, отже і підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. І ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відсутні.
В судове засідання ОСОБА_1 та його адвокат Прядка В.М. не з`явилися хоча неодноразово, належним чином були повідомлені про час і дату розгляду справи.  При цьому адвокат Прядка В.М. вкотре звернувся із клопотанням про відкладення  розгляду справи посилаючись на карантин, хоча сам адвокат неодноразово знаходився у приміщенні суду по іншим справам. Така поведінка, як самого правопорушника, так його представника свідчить  про свідоме затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.
Враховуючи, що ст. 268 КУпАП не містить заборони  розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а апеляційний розгляд відповідно до ст. 294 КУпАП здійснюється суддею  апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду, вважаю за необхідне, з метою встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП) та відсутності інших підстав, які б перешкоджали проведення розгляду справи, провести розгляд справи за відсутності правопорушника та його адвоката.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю наступне.
Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім у суді під час розгляду справи відносно нього,  копію вказаної постанови не було вручено його адвокату у судовому засіданні  09.04.2020 року, а надіслано поштою яку фактично отримано 21.04.2020 року, вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.
По суті апеляційної скарги вважаю наступне.
Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1)залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2)скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3)скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4)змінити постанову. 
Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18                                     №307758 від 24.01.2020 року підставою огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 стало те, що поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. 
Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
З протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, а також відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення (а.с.5,6). У суду не було обґрунтованих підстав ставити покази цих свідків під сумнів,  оскільки ці особи не є зацікавленими у результаті розгляду справи.  
Переглянувши відео з місця вчинення правопорушення, суд встановив, що ОСОБА_1 дійсно керував указаним вище автомобілем та був зупинений працівниками поліції, через несправність зовнішніх світлових приладів, а саме заднього лівого габариту та несправної підсвітки  державного номера. В ході розгляду на місці цього правопорушення поліцейські виявили у ОСОБА_1 ознаки, на їх думку, алкогольного сп`яніння. На неодноразові пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і у медичному закладі, ОСОБА_1 всяко ухилявся надати чітку відповідь, вступаючи при цьому у суперечку з працівниками поліції з метою ненадання їм згоди на таке проходження. 
Доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі про те, що оскаржувана постанова місцевого суду не відповідає фактичним обставинам справи, а також  винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, спростовуються зібраними по справі доказами, а саме: відомостями протоколу про адміністративне  правопорушення серії ДПР18 №307758, відомостями відеозаписів з відео реєстратора службового автомобіля поліції та нагрудного реєстратора поліцейського, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яким дана належна юридична оцінка, і які в своїй сукупності та своєму взаємозв`язку повністю підтверджують вину ОСОБА_1 .
Будь-які інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б об`єктивно могли спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення та його винуватість, суду не надано.
Тому суд вважає, що факт відмови обвинуваченого від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування.
Керуючись ст. 247, 294  КУпАП, суддя,  

                                                             постановив:

Поновити адвокату Прядці В.М. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Придніпровського  районного суду м. Черкаси від 09.04.2020 року. 
Апеляційну скаргу адвоката Прядки В.М. в інтересах ОСОБА_1 ,  залишити без задоволення.  
Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 квітня 2020 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова остаточна і оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                                       М.О. Ятченко