Ухвала
іменем України
 
4 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 607/10262/17
провадження № 51-5770ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року щодо ОСОБА_5 ,
Встановлені обставини
За вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області
від 25 травня 2020 року ОСОБА_5  визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК та виправдано у зв`язку з недоведеністю винуватості у вчиненні інкримінованого злочину.
Апеляційний суд Тернопільської області ухвалою від 23 вересня 2020 року залишив без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а вказаний вирок місцевого суду щодо  ОСОБА_5 – без змін.
Суть питання
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу цього суду
і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Мотиви Верховного Суду
Положеннями ст. 427 КПК встановлено вимоги до касаційної скарги.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід ураховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права,
а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено
в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того
чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням закону, прокурор у касаційній скарзі не навів обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду, як він мав зробити відповідно до ст. 412 КПК.
Формальними є посилання прокурора на недотримання апеляційним судом вимог
ст. 419 КПК, оскільки касаційна скарга не містить грунтовних мотивів та аргументації вказаних порушень.
Також прокурор не вказав, у дослідженні яких обставин, установлених під час кримінального провадження і досліджених судом першої інстанції не повністю або
з порушеннями (у чому полягає неповнота і порушення), усупереч вимогам ч. 3
ст. 404 КПК відмовив суд апеляційної інстанції.
У касаційній скарзі не наведено конкретних доводів щодо незаконності усіх висновків суду апеляційної інстанції щодо оцінки доказів, зокрема показань свідків (понятих) та стосовно дотримання органом досудового розслідування процедури проведення обшуку відповідно до ст. 223 і ч. 1 ст. 236 КПК.
Суд касаційної інстанції є судом права, який відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування і недотримання вимог ст. 427 цього Кодексу перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1
ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року щодо ОСОБА_5 
і встановити строк для усунення недоліків — десять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                          ОСОБА_3