ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 334/4325/20                                 Головуючий в 1 інст. Добрєв М.В.
Провадження № 33/807/745/20                                         Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       
27 жовтня 2020 року         м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Скрипки П.А., представника ОСОБА_2 – адвоката Кального Д.С. справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Скрипки П.А. на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ТОВ «Барвінок-Інвест», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, - 

В С Т А Н О В И В :

Суд першої інстанції встановив, що 23 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №123371, згідно якого останній 5 червня 2020 року приблизно о 12 год. 40 хв. в м. Запоріжжі на перехресті вул. Братська – вул. Інститутська, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21070, державний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вжив заходів для зменшення швидкості руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2121, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП автомобілі пошкоджено, завдано матеріальних збитків, травмовано водія ОСОБА_1 . 
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – адвокат Скрипка П.А. просить постанову суду скасувати, у зв`язку із порушенням норм процесуального права.
В обґрунтування зазначає, що суддя за спливом строку не повинен з`ясовувати обставини скоєння правопорушення та визнавати особу винною, чи визнавати її невинуватою у скоєнні адміністративного правопорушення. 
Вказує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, здійснюючи рух по головній дорозі по вул. Братській, з боку вул. Дніпровське шосе в напрямку вул. Ак. Александрова. На нерегульованому перехресті вул. Братська – вул. Інститутській, водій ОСОБА_2 не надав переваги у русі водію ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, та почав виконувати маневр повороту ліворуч, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів. В результаті ДТП водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості та був доставлений до лікарні. 
Вказує, що висновок експертизи в частині винуватості ОСОБА_1 базується виключно на поясненнях водія ОСОБА_2 , який беззаперечно є заінтересованою особою, оскільки є учасником дорожньо-транспортної пригоди, який до того ж притягувався до кримінальної відповідальності, де ОСОБА_1 визнаний слідчим як потерпілий, який у дорожній обстановці, що склалась, зробив все можливе для уникнення дорожньо-транспортної пригоди, про що наявні зафіксовані сліди екстреного гальмування автомобіля. 
Вказує, що всі докази на які посилається суд першої інстанції формально доводять лише настання певних наслідків ДТП, і вказують на першочергову причину і зв`язок із наслідками пригоди – порушення правил ПДР і знаків пріоритету з боку ОСОБА_2 , який не надав переваги авто ОСОБА_1 , що рухався по головній дорозі.
Просить постанову суду першої інстанції змінити, виключивши з неї посилання суду щодо встановлення вини ОСОБА_1 та закрити провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
На адресу апеляційного суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_2 – адвоката Кального Д.С., в яких зазначається, що позиція щодо того, що суддя за спливом строку не вправі з`ясовувати обставини скоєння правопорушення та визнавати особу винною, чи визнавати її невинуватою застаріла і спростовується Постановою Верховного суду по справі №927/623/18. 
Крім того, вказує, що експерту для дослідження були надані усі матеріали кримінального провадження, а саме, протокол огляду місця пригоди з додатками, показання свідків, протоколи слідчого експерименту зі свідками і потерпілим, протокол додаткового огляду місця пригоди і відеозапис пригоди.
Зазначає, що на сторінці 14 експертизи експерт прямо зазначив: по показанням свідка ОСОБА_3 , водія ОСОБА_2 , даними, отриманими з відеозапису пригоди, дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України, що знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. 
Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. 
В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_1 – адвокат Скрипка П.А. апеляційну скаргу підтримав повністю та просив її задовольнити, пояснивши, що згідно до ст. 38 та п. 7 ст. 247 КУпАП, після спливу строків накладення адміністративного стягнення провадження по справі підлягає закриттю та суд не може вирішувати питання щодо винуватості особи. Крім того, зазначив, що висновок експерта містить 3 варіанти, які суперечать один одному. Суд першої інстанції визнав винуватим ОСОБА_1 на підставі показань ОСОБА_2 , який притягується по цій же справі, тільки в кримінальному провадженні. 
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, вказавши, що ним було застосовано екстрене гальмування, дорожньо-транспортної пригоди уникнути він не міг, об`їхати автомобіль ОСОБА_2 шляхом виїзду на зустрічну смугу руху він не міг, оскільки це призвело б до ще більш тяжких наслідків. З рішенням суду категорично не згодний оскільки здійснював рух по головній дорозі, правил дорожнього руху не порушував. 
Представник ОСОБА_2 – адвокат Кальній Д.С. просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити. Вважав безпідставними доводи апеляційної скарги з приводу того, що за межами строків накладення адміністративного стягнення суд позбавлений підстав приймати рішення по суті правопорушення. Також додав що дійсно сталася така ситуація, в якій за однією подією ДТП відносно водія ОСОБА_2 на цей час здійснюється кримінальне провадження, але це не виключає можливості ставити питання про відшкодування в цивільно-правововому порядку шкоди, завданої ДТП з водія ОСОБА_1 , в діях якого також є невідповідності вимогам ПДР, які перебувають у зв`язку із цією ДТП. 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Скрипки П.А., представника ОСОБА_2 – адвоката Кального Д.С., перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.
Згідно з абз. 3,5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки формально перелічивши докази, наявні в матеріалах справи, їх змісту не розкрив та не проаналізував їх і фактично не встановив, за яких обставин сталася вищевказана дорожньо-транспортна пригода, чи винна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у її вчиненні, не проаналізував докази у їх сукупності та не дав їм належної оцінки.
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №123371, який складений 23 липня 2020 року, вбачається, що 5 червня 2020 року о 12 год. 40 хв. в м. Запоріжжя на перехресті вул. Братській – вул. Інститутська, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21070, державний номер НОМЕР_1 у разі виникнення небезпеки для руху, водій який об`єктивно спроможний, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки авто внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2121, державний номер НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 . В наслідок ДТП автомобілі пошкоджено, завдано матеріальних збитків, травмований ОСОБА_1 (а.с. 1).
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 5 червня 2020 року зафіксовано зіткнення транспортних засобів на нерегульованому перехресті вул. Братська – вул. Інститутська на прямій та горизонтальній проїзній частині, вид покриття – асфальтобетонне, сухе чисте, дорога призначена для руху в двох напрямках, дорожня розмітка відсутня, встановлений дорожній знак 2.1 ПДР України, автомобіль ВАЗ 2107 має пошкодження у вигляді розбитої передньої частини, зокрема, розбиті передні фари, розбитий радіатор, деформований бампер, розбитий радіатор, зруйнована решітка радіатора, розбите лобове скло, деформований капот і передня крила, автомобіль «Нива» має пошкодження у вигляді деформації передньої лівої бокової частини, деформований капот, переднє ліве крило, розбита передня ліва фара, деформовано бампер у передній лівій частини, деформовані ліві двері, відображено слід гальмування передніх коліс автомобіля ВАЗ2107(а.с. 3-6). На доданій до протоколу схемі зазначено місце зіткнення, слід гальмування передніх коліс автомобіля ВАЗ2107, місце переломнення сліду гальмування (а.с. 8-12).
З протоколу допиту ОСОБА_1 в якості потерпілого вбачається, що 5 червня 2020 року він рухався на своєму транспортному засобі ВАЗ 2107 по вул. Братській в бік вул. Дніпровське шосе та в бік вул. Ак.Александрова, дорога мала дві смуги руху для кожного напрямку. Рухався в лівому ряду, попереду нього на близькій відстані у попутному напрямку автомобілів не було. Зазначає, що швидкість його транспортного засобу була 50 км/г. Коли доїжджав до перехрестя вул. Братській – вул. Інституцька побачив з боку вул. Інституцькій автомобіль «Нива». У зв`язку із тим, що він рухався по головній дорозі, то швидкість його автомобілю не змінювалась. Зазначив, що коли під`їжджав до перехрестя, побачив, що автомобіль «Нива» раптово почав рух та став здійснювати маневр лівого повороту зі швидкістю 15-20 км/г. Коли він побачив такий маневр, застосував гальмування, але вчасно зупинитися не зміг, в результаті чого відбулось зіткнення передньої частини його транспортного засобу з лівою стороною передньої - бокової частини автомобіля «Нива». Зазначив, що після дорожньо-транспортної пригоди зазнавав тілесних ушкоджень у вигляді перелому грудної клітини. Свої пояснення доповнив тим, що на час ДТП була суха та ясна погода, дорожнє покриття було сухим (а.с. 14-15).
Тобто із пояснень ОСОБА_1 випливає, що він рухався по головній дорозі, напрямок руху та швидкість не змінював, проте, як водій автомобілю «Нива» з другорядної дороги здійснив маневр лівого повороту, не надавши перевагу у русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі. 
Згідно доданої до матеріалів справи копії протоколу допиту в якості підозрюваного у кримінальному провадженні № 12020080050001827  ОСОБА_2 , він під час проведення досудового розслідування події ДТП, яка сталася 5 червня 2020 року показав, що у вказаний день на автомобілі «Ніва» приблизно о 12.40 год. він здійснював рух по вул. Інститутській з боку Каширського шосе в сторону вул. Братської. Коли доїхав до перехрестя вул. Братської з вул. Інститутською він зупинився перед виїздом на перехрестя, оскільки він здійснював рух по другорядній дорозі та був знак «Дати дорогу». Попереду нього у попутному напрямку нікого не було. Коли він пропустив транспортні засоби, які здійснювали рух зліва та справа від нього відновив рух та почав виконувати маневр лівого повороту. Швидкість руху під час маневру була 20-30 км/год. Під час здійснення маневру почув звуковий сигнал автомобіля, який лунав зліва від нього, після чого боковим зором побачив автомобіль ВАЗ 2107, який рухався зліва від нього по вул. Братській, після чого відбулось зіткнення передньою лівою боковою частиною його автомобіля з передньою центральною частиною автомобіля ВАЗ 2107. Даний автомобіль він побачив безпосередньо перед зіткненням, до того його не бачив. З якою швидкістю той автомобіль рухався вказати не може, але вважає, що не більш ніж дозволеною максимальною швидкістю у населеному пункті. на час ДТП погода була ясною, опадів не було, дорожнє покриття було сухим. Свою вину визнає в повному обсязі (а.с. 26-27). 
Тобто пояснення ОСОБА_2 підтверджують той факт, що останній здійснював маневр лівого повороту з другорядної дороги, що свідчить встановлений знак «Дати дорогу», а тому відповідно до п. 16.1 Правил дорожнього руху України повинен був дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
З протоколу допиту ОСОБА_3 в якості свідка у кримінальному проваджені № 12020080050001827 вбачається, що остання 5 червня 2020 року рухалась по вул. Ак.Александрова в бік вул. Братській. Дорога мала дві смуги руху в кожному напрямку. ОСОБА_3 рухалась в правій полосі, оскільки на перехресті їй потрібно було здійснювати напрямок прямо. Швидкість транспортного засобу свідка була приблизно 30-40 км/г. Доїжджаючи до нерегульованого перехрестя вул. Інститутська – вул. Братська, де по вул. Братська головна дорога, вона побачила, як зі сторони вул. Інститутська на вул. Братська виїжджає автомобіль «Нива», який на даному перехресті виконував маневр повороту вліво в напрямку свого руху. Вказує на те, що коли транспортний засіб «Нива» виїхав на перехрестя, то відразу відбулось зіткнення із автомобілем «ВАЗ», який рухався по вул. Братській по зустрічній смузі для свідка напрямку прямо. Крім того, в своїх поясненнях зазначає, що автомобіль «Нива» виїхав раптово та дуже різко, швидкість його руху під час здійснення маневру була приблизно 20-30 км/г, але чітко вказати свідок не може, оскільки такі дії відбулися дуже швидко. Вказує на те, що зупинявся чи автомобіль «Нива» перед виїздом на перехрестя чи виконував він маневр в один прийом вона сказати не може. Зазначає, що автомобіль «Нива» побачила вже виїжджаючим на перехрестя. Вказати чи були попереду транспортного засобу «Нива» інші автомобілі та яка була швидкість автомобіля «ВАЗ» не може. Зазначила, що після події ДТП водію автомобіля «ВАЗ» було погано. В своїх поясненнях свідок додала, що на час ДТП був світлий час доби, дорожнє покриття було сухим, опадів не було (а.с. 13).
Так, із пояснень свідка ОСОБА_3 випливає, що автомобіль ВАЗ-21070, яким керував ОСОБА_1 перед подією ДТП рухався в напрямку прямо, а автомобіль, під керуванням ОСОБА_2 здійснював маневр повороту вліво в напрямку свого руху. Крім того, слід взяти до уваги пояснення свідка щодо того, що смуга по якій рухався автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 є головною дорогою та той факт, що автомобіль «Нива» здійснював маневр раптово та дуже різко, швидкість його руху під час здійснення маневру була приблизно 20-30 км/г. 
Суд першої інстанції, мотивуючи висновки про доведення вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, посилався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №123371 від 23 липня 2020 року, витяг з ЄРДР від 5 червня 2020 року, протокол огляду місця ДТП, схему, протокол огляду, протокол допиту потерпілого, протокол допиту підозрюваного та висновок експерта.
Суд першої інстанції не конкретизував, який саме висновок експерта доводить вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. 
Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що до протоколу про адміністративне правопорушення додано копію висновку експерта - № 272 від 13 липня 2020 року щодо ступені тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_1 внаслідок ДТП, який не містить відомостей, що мають доказове значення в адміністративній справі відносно вказаної особи за ст. 124 КУпАП (а.с. 17) та копію висновку авто-технічної експертизи № 9-556 від 16 липня 2020 року, проведеної у кримінальному провадженні № 12020080050001827 (а.с. 19-25) 
Згідно копії вказаного висновку експертизи на вирішення експерта слідчим було поставлено, в том числі запитання: 
- № 2 у діях кого з учасників ДТП маються невідповідності вимогам пунктів ПДР України, що знаходяться в прямому причинному зв`язку; 
- № 3 чи мали водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 технічну можливість уникнути зіткнення, якщо так, то за допомогою яких заходів. 
Відповідаючи на запитання 2, експерт вказав, що виконати оцінку дій водія автомобіля ВАЗ-2107 р/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 та встановити причинний зв`язок між його діями та подією ДТП за показаннями вказаного водія не надається можливим, оскільки за його показаннями не надається можливим встановити, чи мав даний водій технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ-2121 р/н НОМЕР_2 . 
В дорожньо-транспортній ситуації, що розглядаються, виходячи з проведених розрахунків за показаннями водія ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 та заданими даними, отриманими з відеозапису, дії водія автомобіля ВАЗ 21070 а/н НОМЕР_1 не відповідали вимогами п. 12.3 ПДР, що знаходяться в причинному зв`язку з подією даної ДТП. 
В дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається, дії водія автомобіля ВАЗ 2121 р/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 16.11 ПДР та розділу 33 ПДР (дорожній знак 2.1 «Дати дорогу»), що знаходяться в причинному зв`язку з подією даної ДТП.
Відповідаючи на запитання № 3, експерт вказав, що встановити чи мав водій автомобіля ВАЗ-21070 р/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 за його показанням технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ-2121 р/н НОМЕР_2 не надається можливим. 
В дорожній ситуації, що розглядаються, виходячи з проведених розрахунків за показаннями водія ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 та за даними, отриманими з відеозапису, водій автомобіля ВАЗ 21070 р/н НОМЕР_3 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ 2121 р/р НОМЕР_2 шляхом зупинки керованого ним транспортного засобу до місця зіткнення.
В дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається, технічна можливість водія автомобіля ВАЗ-2121 р/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ-21070 р/н НОМЕР_3 залежала від виконання ним вимог п.п. 10.1, 16.11 ПДР України та розділу 33 ПДР (дорожній знак 2.1 «Дати дорогу»). 
Отже експерт встановив, що як в діях водія ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 є невідповідності вимогам ПДР України, які перебувають в причинному зв`язку з подією даної ДТП. 
Таким чином суду необхідно встановити ступінь участі кожного з водіїв у спричиненні наслідків ДТП.
Як вказав Верховний Суд в постанові від 24.09.2020 року (справа № 11-кп/824/223/2020, ЄУН 372/2613/18) у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами ст. 286 КК України, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушеннями правил дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен з водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом (висновки про правозастосування, які містяться в постановах Верхового Суду України від 20 листопада 2014 року та 5 листопада 2015 року). 
Апеляційний суд враховує наведені висновки Верховного Суду, зроблені у кримінальному провадженні за ст. 286 КК України, оскільки вони стосуються фактичних обставин, які є аналогічними тим, що розглядаються в даній адміністративній справі та регулюються однорідними нормами права.
В даній справі про адміністративне правопорушення з досліджених апеляційним судом доказів встановлено, що водій автомобіля ВАЗ-2121 р/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 на нерегульованому перехресті вул. Братська – вул. Інститутська у м. Запоріжжі не надав перевагу у русі водію ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі та почав виконувати маневр повороту ліворуч, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів. 
Згідно вказаного вище висновку авто-технічної експертизи № 9-556 від 17.07.2020 року в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам 10.1, п. 16.11 ПДР України та розділу 33 ДДР України (дорожній знак 2.1 «Дати дорогу»).
Згідно п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці правила. 
В апеляційному суді з досліджених доказів встановлено, до ОСОБА_1 , наближаючись по головній дорозі та маючи перевагу у його перетинанні був вправі розраховувати, що водій ОСОБА_2 , який рухався по другорядній дорозі, виконає вимоги ПДР України і надасть перевагу у русі його автомобілю. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому згідно протоколу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, в тому числі, скасувати постанову та закрити провадження у справі; або скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Апеляційний суд вважає неприйнятними доводи та вимоги апеляційної скарги приводу того, за межами строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП суд позбавлений повноважень встановлювати фактичні обставини справи, оскільки такі доводи прямо суперечать завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення.
Разом з тим оскільки внаслідок розгляду справи в апеляційному суді встановлені реабілітуючи обставини, які вказують на наявність підстав для прийняття рішення на користь особи, яка згідно протоколу притягувалась до адміністративної відповідальності, апеляційний суд приймає рішення про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а отже апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. 
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Скрипки П.А. задовольнити частково.
Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим та провадження закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП скасувати, провадження по адміністративній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                         В.Я. Рассуждай

Дата документу  Справа № 334/4325/20