Постанова
Іменем України
 
10 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2-1003/10
провадження № 61-9977св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариством «Банк Форум», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» ,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду, у складі судді Мостової Г. І., від 12 червня 
2020 року, 
ВСТАНОВИВ:
Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27 квітня 
2010 року у справі № 2-1003/10 за позовом публічне акціонерне товариством «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 21 316, 13 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України (далі - НБУ) станом на 23 березня 2010 року становить 169 557, 02 грн, штрафні санкції за несвоєчасне повернення кредиту і несвоєчасну сплату нарахованих процентів в розмірі 
25 601, 55 грн, судовий збір в розмірі 1 570 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250 грн, а всього 196 978, 57 грн.
У липні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» (далі - ТОВ «ФК «Женева», товариство) звернулось до суду із заявою про заміну сторони стягувача при виконанні рішення Подільського районного суду міста Києва від 27 квітня 2010 року у справі 
№ 2-1003/10.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду 
від 21 вересня 2020 року, замінено сторону стягувача у виконавчому листі 
№ 2-1003/10 із ПАТ «Банк Форум» на ТОВ «ФК «Женева».
Короткий зміст заяви про видачу дубліката виконавчого документа
У липні 2019 року ТОВ «ФК «Женева» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 2-1003/10 про стягнення з 
ОСОБА_1 на користь товариства, як правонаступника ПАТ «Банк Форум», заборгованості за кредитним договором, посилаючись на втрату виконавчого документу під час його поштового пересилання.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року заяву ТОВ «ФК «Женева» задоволено, видано дублікат виконавчого листа в справі № 2-1003/10 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
Врахувавши, що за відсутності оригіналу виконавчого листа виконати судове рішення неможливо та з метою недопущення порушення прав і законних інтересів особи, на користь якої ухвалено судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність видачі дублікату виконавчого документу.
Рух справи в суді апеляційної інстанції
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, 21 лютого 
2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу Подільського районного суду 
м. Києва від 11 вересня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Женева» про видачу дубліката виконавчого документа.
Безпосередньо в апеляційній скарзі ОСОБА_1 виклав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивовано тим, що оскаржувану ухвалу суду він отримав 06 лютого 2020 року та протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому такої ухвали подав відповідну апеляційну скаргу, а отже в силу положень статті 354 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва 
від 11 вересня 2019 року залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, а саме: сплати судового збору за подання апеляційної скарги та наведення поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Залишаючи без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 , суд виходив з того, що вказані заявником причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Подільського районного суду м. Києва від 11 вересня 2019 року спростовані наявними у справі доказами отримання апелянтом копії цієї ухвали та ознайомлення з матеріалами справи 22 жовтня 2019 року, тобто після її постановлення.
20 березня 2020 року на виконання вимог ухвали апеляційного суду 
від 02 березня 2020 року ОСОБА_1 надано оригінал квитанції про сплату судового збору та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що наявний в матеріалах справи 
№ 2-1003/10 трек-номер поштового відправлення 0407136061405 свідчить про повернення кореспонденції відправнику, а не вручення її одержувачу. Заявник також наголошував на тому, що до 06 лютого 2020 року копію оскаржуваної ухвали не отримував та не був повідомлений про розгляд судом заяви ТОВ «ФК «Женева» про видачу дубліката виконавчого документа.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі апеляційного суду від 02 березня 2020 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. При цьому апеляційний суд вказав, що заявником частково виконано вимоги ухвали від 02 березня 2020 року, однак не надано пояснень щодо ознайомлення 22 жовтня 2019 року із матеріалами справи.
В поданому 16 травня 2020 року до суду клопотанні ОСОБА_1 посилався на відсутність в матеріалах справи оскаржуваної ухвали на час його ознайомлення зі справою 22 жовтня 2019 року, що, на його думку, підтверджується матеріалами здійсненої ним фотофіксації. Стверджував, що про існування ухвали Подільського районного суду м. Києва 
від 11 вересня 2019 року йому випадково стало відомо 02 чи 03 лютого 
2020 року із Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР). 
Вказавши на те, що ОСОБА_1 не додано доказів відсутності станом на 22 жовтня 2019 року в матеріалах справи № 2-1003/10 ухвали суду 
від 11 вересня 2019 року, яка була оприлюднена в ЄДРСР 13 вересня 
2019 року, судом апеляційної інстанції 26 травня 2020 року постановлено ухвалу про продовження ОСОБА_1 строку для усунення недоліків, вказаних в ухвалі від 02 березня 2020 року, який не може перевищувати, десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
10 червня 2020 року заявником подано до суду апеляційної інстанції клопотання, в якому він посилався на те, що 22 жовтня 2019 року під час ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 2-1003/10 ним здійснювалася фотофіксація, одержані за результатами якої матеріали завантажені ним на віртуальний диск. Матеріали фотофіксації не змінювались і не редагувалися з моменту їх завантаження (22 жовтня 
2019 року), та серед них відсутня фотокопія ухвали Подільського районного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року, про що можна пересвідчитися, оглянувши матеріали, розміщені на сервісі «Google Диск».
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 червня 2020 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 11 вересня 2019 року відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.
Суд апеляційної інстанції, виходив з того, що наведені заявником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є недоведеними, врахувавши, що 22 жовтня 2019 року ОСОБА_1 був ознайомлений з матеріалами справи № 2-1003/10, а отже і зухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11 вересня 2019 року. Докази відсутності вказаного судового рішення в матеріалах справи не надані.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
06 липня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 червня 
2020 року, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права просить оскаржуване судове рішення скасувати, а справу повернути до апеляційного суду для продовження розгляду. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі № 2-1003/10 та витребувано її матеріали з місцевого суду.
У листопаді 2020 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що він сумлінно усував недоліки апеляційної скарги, надаючи вичерпну інформацію та належні і допустимі докази в обґрунтування своєї позиції. Апеляційний суд відмовив у задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, який в розумінні статті 354 ЦПК України взагалі не був пропущений, позбавивши його таким чином права на апеляційний перегляд справи, обмежив доступ до правосуддя на підставі помилкових тверджень та зайвого формалізму. Суд апеляційної інстанції проігнорував той факт, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, не був присутній під час постановлення ухвали від 11 вересня 2019 року та не знав про існування справи на момент її розгляду в суді першої інстанції. Крім того апеляційний суд не врахував, що на момент його ознайомлення з матеріалами справи 22 жовтня 2019 року, вказаної ухвали в справі не було.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У серпні 2020 року представник ТОВ «ФК «Женева» - адвокат Радченко В. Ю. подала відзив на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали апеляційного суду, просить у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 відмовити.
Позиція Верховного Суду
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин першої-другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на увалу суду подається - протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (частини друга-третя статті 354 
ЦПК України).
За змістом вимог статті 185 та частини другої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього підлягає залишенню судом без руху для усунення таких її недоліків.
Згідно з частиною третьою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Ухвала суду першої інстанції про видачу дублікату виконавчого листа постановлена 11 вересня 2019 року (а.с. 58-59).
Згідно матеріалів справи копія вказаної ухвали 13 вересня 2019 року направлена ОСОБА_1 рекомендованим листом № 0407136061405, однак не вручена адресату під час доставки (а.с. 60-61, 172).
22 жовтня 2019 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи 
№ 2-1003/10, що підтверджено його розпискою (а.с. 63).
Апеляційна скарга на ухвалу Подільського районного суду м. Києва 
від 11 вересня 2019 року подана до Київського апеляційного суду засобами поштового зв`язку 21 лютого 2020 року. В апеляційній скарзі містилося клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва 
від 11 вересня 2019 року залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.
Ухвалами суду апеляційної інстанції від 07 квітня 2020 року та 26 травня 
2020 року було продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зокрема в частині необхідності підтвердження поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
В поданих на виконання вимоги ухвал апеляційного суду клопотаннях 
від 20 березня, 16 травня та 05 червня 2020 року заявник стверджував, що копію ухвали Подільського районного суду м. Києва від 11 вересня 
2019 року отримав 06 лютого 2020 року, а станом на час його ознайомлення зі справою 22 жовтня 2019 року в ній була відсутня ухвала Подільського районного суду м. Києва суду від 11 вересня 2019 року про видачу дублікату виконавчого листа.
Підтвердженням вказаних обставин ОСОБА_1 вважав те, що при ознайомленні з матеріалами справи здійснював їх фотографування та завантажив в папку під назвою «Суд» сервісу «Google Диск»: ІНФОРМАЦІЯ_1 
За наведеним заявником посиланням зберігаються 51 файл в форматі «.jpg», в тому числі фотокопії: обкладинки цивільної справи № 2-1003/10 (20191022_141251.jpg), аркушу внутрішнього опису документів справи (20191022_141302.jpg), аркушів справи 39-46, 52-56, на яких знаходиться заява ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» про видачу дубліката виконавчого документа з додатками № 2-1003/10 (20191022_142122.jpg, 20191022_142127.jpg, 20191022_142132.jpg, 20191022_142137.jpg, 20191022_142143.jpg, 20191022_142205.jpg, 20191022_142207.jpg, 20191022_142215.jpg, 20191022_142223.jpg, 20191022_142312.jpg, 20191022_142353.jpg, 20191022_142403.jpg, 20191022_142413.jpg, 20191022_142421.jpg).
Твердження заявника про відсутність станом на 22 жовтня 2019 року в справі № 2-1003/10 ухвали суду від 11 вересня 2019 року спростовані, як матеріалами цієї справи так і їх фотокопіями, розміщеними на сервісі «Google Диск» за наведеним ОСОБА_1 посиланням.
Так, станом на 22 жовтня 2019 року відповідно до опису документів у справі 
№ 2-1003/10, що посвідчений підписом секретаря судового засідання Ковальчук О. М. (фотокопія якого розміщена на сервісі «Google Диск» за посиланням наведеним заявником), матеріали справи № 2-1003/10 складалися із 62 аркушів. При цьому, як згідно вказаного опису так і фактично, на аркушах справи 58-59 знаходиться ухвала суду, яка оскаржена ОСОБА_1 в апеляційному порядку.
Зазначаючи у розписці 22 жовтня 2019 року про ознайомлення з матеріалами справи, жодних зауважень щодо невідповідності опису документів у справі фактичній їх наявності ОСОБА_1 не висловлював, на недоліки оформлення справи та/або відсутність документів, перелічених в описі документів, не вказував.
За таких обставин доводи заявника про те, що станом на 22 жовтня 
2019 року в справі № 2-1003/10 була відсутня ухвала суду від 11 вересня 2019 року не доведені, а висновки апеляційного суду про те, що із 
22 жовтня 2019 року відповідачу було достеменно відомо про постановлення Подільським районним судом м. Києва 11 вересня 2019 року ухвали про видачу дубліката виконавчого документа є обґрунтованими.
Однак апеляційну скаргу на ухвалу суду від 11 вересня 2019 року заявник подав лише 21 лютого 2020 року.
Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та 
N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).
У статті 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
Згідно пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
При вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку судам слід враховувати те, що поважними є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Вирішуючи, чи з поважних причин пропущено певний процесуальний строк, суд у кожному конкретному випадку оцінює сукупність обставин на свій розсуд. Таким чином, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати вмотивовані підстави.
Встановивши, що заявником пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали від 11 вересня 2019 року, а обставини, наведені у клопотаннях про поновлення строку на апеляційне оскарження, не свідчать про поважність причин пропуску такого строку, апеляційний суд дійшов загалом вірного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.
При цьому у разі якщо ОСОБА_1 виконане рішення суду, на виконання якого ухвалою суду від 11 вересня 2019 року видано дублікат виконавчого листа, він не позбавлений можливості надати докази належного виконання до суду або органу чи особи, які здійснюють примусове виконання рішення суду.
Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують встановлені у справі обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, і зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками апеляційного суду, містять посилання на обставини, що були предметом дослідження суду.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 
ЦПК України оскаржене судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 12 червня 2020 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович   Є. В. Синельников   С. Ф. Хопта