ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/1448/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Будішевської Л.О.
суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Одеський авіаційний завод»
на рішення Господарського суду Одеської області від 14.08.2020, ухвалене суддею Щавинською Ю.М., м. Одеса
у справі № 916/1448/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд»
до Державного підприємства «Одеський авіаційний завод» 
про стягнення 50659,05 грн.

ВСТАНОВИВ:
У травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» (далі ТОВ «Груп Інтрейд») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства «Одеський авіаційний завод» (далі ДП «ОАЗ») в якому просило суд стягнути з останнього 50659,05 грн., з яких: 45169,44 грн. основного боргу, 2113,72 грн. 3% річних та 3375,89 грн. інфляційних втрат.
Позов мотивований несплатою відповідачем вартості поставленого позивачем товару за договором, укладеним між сторонами в усній формі.
У відзиві на позов ДП «ОАЗ» визнало наявність основної заборгованості у розмірі 45169,44 грн., при цьому, посилаючись на положення ст. 530 ЦК України, просило суд відмовити у задоволенні вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із ненадсиланням позивачем вимоги щодо оплати поставленого товару.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.08.2020 у справі № 916/1448/20 позов ТОВ «Груп Інтрейд» задоволено частково, стягнуто з ДП «Одеський авіаційний завод» на його користь 50622,43 грн., з яких: 45169,44 грн. основного боргу, 2077,10 грн. 3% річних, 3375,89 грн. інфляційних втрат, а також 8000 грн. витрат на правову допомогу та 1050,24 грн. витрат по сплаті судового збору. В задоволенні решти позову відмовлено. Повернуто позивачу з Державного бюджету України частину судового збору у розмірі 1051 грн.
Місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем своїх доводів та вимог щодо неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань з оплати вартості поставленого позивачем товару.
Перевіривши наданий позивачем розрахунку 3% річних, суд зазначив про його помилковість, здійснив власний розрахунок, відповідно до якого загальна сума 3% річних складає 2077,10 грн.
Також, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог в частині суми основного боргу, суд, з огляду на положення ст. 130 ГПК України, дійшов висновку про необхідність повернення  позивачу 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.
Не погодившись з рішенням суду в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, ДП «ОАЗ» подало на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, прийняти нове рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що сторонами не встановлювався строк здійснення оплати, позивачем не надсилалась відповідачу вимога в порядку ч. 2 ст. 530 ЦК України, а тому обов`язок з оплати не настав, що виключає можливість стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2020 для розгляду вказаної апеляційної скарги сформовано колегію у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.09.2020 вказану апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України, як таку, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України (до апеляційної скарги не було надано доказів, що підтверджують сплату судового збору), встановлено скаржнику 10-ти денний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.
30.09.2020 від ДП «ОАЗ» надійшла заява про усунення недоліків, в додатках до якої додано платіжне доручення № 1428 від 23.09.2020 на суму 3153 грн.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.10.2020 за апеляційною скаргою ДП «ОАЗ» на рішення Господарського суду Одеської області від 14.08.2020 у справі № 916/1448/20 відкрито апеляційне провадження, вирішено здійснювати її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено ТОВ «Груп Інтрейд» строк до 16.10.2020 для подання відзиву, роз`яснено учасникам справи про їх праву у цей же строк подати суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань.
07.10.2020 від ТОВ «Груп Інтрейд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість, зокрема про те, що сторонами укладено договір поставки у спрощений спосіб, а тому, враховуючи приписи ст. 692 ЦК України, відповідач, як покупець, був зобов`язаний оплатити вартість товару негайно після його прийняття.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем заявлено клопотання про стягнення з відповідача 3200 грн. витрат на правову допомогу.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи вищевикладене, а також доводи та вимоги апеляційної скарги, Південно-західний апеляційний господарський суд в даному випадку переглядає рішення Господарського суду Одеської області від 14.08.2020 у справі № 916/1448/20 лише в частині стягнення з відповідача 2077,10 грн. 3% річних та 3375,89 грн. інфляційних втрат.
З матеріалів даної справи вбачається, що між позивачем та відповідачем укладено договір поставки у спрощений спосіб, на виконання умов якого в період з липня по грудень 2018 року ТОВ «Груп Інтрейд» поставлено ДП «ОАЗ» товар на загальну суму 45169,44 грн, що підтверджується наявними в матеріалах даної справи видатковими накладними та не заперечується учасниками справи. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Приписами ч. 1 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. 
Відповідно, оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. 
При цьому, передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту ч. 2 ст. 530 ЦК України (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 у справі № 904/2164/18).
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що обов`язок зі сплати отриманого товару виник у відповідача після оформлення видаткових накладних, а тому доводи скаржника про те, що в даному випадку у нього не настав обов`язок з оплати, не приймаються колегією суддів до уваги.
Перевіривши здійснений судом першої інстанції перерахунок 3% річних, колегія суддів погоджується з ним.
Рішення Господарського суду Одеської області від 14.08.2020 у справі № 916/1448/20 в оскаржуваній частині ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.
Щодо заявленого позивачем у відзиві на апеляційну скаргу клопотання про стягнення з відповідача 3200 грн. витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 ст. 123 ГПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Пунктом 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесення в суді апеляційної інстанції витрат на правову допомогу ТОВ «Груп Інтрейд» надано наступні документи:
- договір-доручення про надання правової допомоги від 04.07.2019, укладений між Адвокатським бюро «Сергія Жечева» та ТОВ «Груп Інтрейд»;
- рахунок-фактуру № СФ-0000178 від 05.10.2020 на суму 3200 грн;
- акт № ОУ-0000024, складений між Адвокатським бюро «Сергія Жечева» та ТОВ «Груп Інтрейд» (підготовка відзиву на апеляційну скаргу у справі № 916/1448/20);
- платіжне доручення № 527 від 05.10.2020 на суму 3200 грн. (призначення платежу: надання правової допомоги згідно акту від 05.10.2020, рахунку № СФ-0000178 від 05.10.2020, справа № 916/1448/20);
- рахунок суми гонорару за надану правову допомогу на суму 3200 грн., як додаток № 1 до акту приймання-передачі № ОУ-0000024 від 05.10.2020;
- ордер на надання правничої (правової) допомоги ТОВ «Груп Інтрейд»;
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 864 від 27.04.2011; 
- докази направлення відзиву на апеляційну скаргу та заяви про стягнення витрат на правову допомогу ДП «ОАЗ».
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що позивачем дотримано порядок повідомлення про понесення судових витрат, а також надано суду належні та допустимі докази на підтвердження їх понесення.
Згідно з частинами 5, 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами 
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Колегією суддів враховуються, що ДП «ОАЗ» не надано суду будь-яких заперечень щодо понесених ТОВ «Груп Інтрейд» витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «Груп Інтрейд» та стягнення з ДП «ОАЗ» на його користь 3200 грн. витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283
ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -
ПОСТАНОВИВ:
Рішення Господарського суду Одеської області від 14.08.2020 у справі № 916/1448/20 залишити без змін.
Апеляційну скаргу Державного підприємства «Одеський авіаційний завод» залишити без задоволення.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство «Одеський авіаційний завод».
Стягнути з Державного підприємства «Одеський авіаційний завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» 3200 грн. витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 ГПК України, у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                  Л.О. Будішевська

Суддя                                                                      С.В. Таран

Суддя                                                                      Л.В. Поліщук