ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 р.	Справа № 520/8666/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2020 року (ухвалене  суддею  Рубан В.В.) по справі № 520/8666/2020
          за позовом        Головного управління ДПС у Харківській області  
          до        Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)                
          про скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Харківській області звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління  забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),  в якому просило скасувати постанову від 18.06.2020 р. у виконавчому провадженні № 62105042, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Барановою Я.О., якою накладено штраф у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду у повному обсязі по справі № 520/4394/19.
Рішенням Харківського   окружного адміністративного суду від 31.07.2020 р. у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись    із рішенням    суду першої    інстанції,  позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянтка посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог  Закону України  "Про виконавче провадження",  Кодексу адміністративного судочинства України  та на не відповідність висновків суду обставинам справи, оскільки Головним управлінням ДПС у Харківській області вчинені всі можливі та необхідні заходи на виконання рішення суду, а Законом України  "Про виконавче провадження" прямо не передбачено обов`язку боржника  повідомляти виконавчий орган про причини невиконання рішення суду. 
У судове засідання учасники справи не з`явилися, своїх представників не направили, про    дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, відповідач просив  розглянути  справу за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст.  229, ч. 2 ст.  313 КАС України, у зв`язку з неявкою в судове    засідання    всіх учасників справи, фіксування судового засідання    за допомогою технічного запису не здійснювалося.
Згідно із ч. 1  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не    підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 р. у справі № 520/4394/19, яке залишено без змін постановою Другого апеляційний адміністративний суд від 11.12.2019 р., задоволено частково адміністративний позов Фермерського господарства "Носовського В.П." до Головного управління ДФС у Харківській області, треті особи: Головне Управління Державної казначейської служби України у Харківській області, Бірківська селищна рада про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме:  визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Харківській області, яка полягає у не підготовці висновку про повернення Фермерському господарству "Носовського В.П." надмірно сплачених сум грошових зобов`язань за заявою № 02/01 від 19.02.2019 р. з відповідного бюджету та неподанні його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів; зобов`язано Головне управління ДФС у Харківській області підготувати висновок про повернення Фермерському господарству "Носовського В.П." надміру сплачених грошових зобов`язань за заявою № 02/01 від 19.02.2019 р. в частині 1881347 (один мільйон вісімсот вісімдесят одна тисяча триста сорок сім грн.) 27 коп. та подати його для виконання Головному Управлінню Державної казначейської служби України у Харківській області; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
Ухвалою Верховного Суду від 27.01.2020 р. у справі № 520/4394/19 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019  р. та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2019 у справі № 520/4394/19.
Ухвалою Верховного Суду від 24.02.2020 р. у справі № 520/4394/19 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Харківській області про зупинення виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 р. та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2019 р. у справі № 520/4394/19.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 року у справі № 520/4394/19 набрало законної сили 11.12.2019 року.
24.12.2019 р. Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 520/4394/19.
Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області від 19.05.2020  р.  відкрито виконавче провадження № 62105042 з виконання    виконавчого листа № 520/4394/19 від 24.12.2019 р., виданого Харківським окружним адміністративним судом про зобов`язання   Головне управління ДФС у Харківській області підготувати висновок про повернення Фермерському господарству "Носовського В.П." надміру сплачених грошових зобов`язань за заявою №02/01 від 19.02.2019 р. в частині 1881347 грн. 27 коп. та подати його для виконання Головному Управлінню Державної казначейської служби України у Харківській області. Крім того, боржника повідомлено про необхідність виконати  рішення суду протягом 10 робочих днів, про що письмово повідомити   державного виконавця, надавши засвідчені копії документів, які підтверджують виконання зазначеного виконавчого документу. 
19.05.2020 р.  вказана постанова  направлена на адресу позивача та отримана ним 22.05.2020 р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
18.06.2020 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Барановою Я.О. при примусовому виконанні виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 р. по справі № 520/4394/19 складено акт державного виконавця, в якому вказано, що станом на 18.06.2020 р.  жодної інформації від Головного управління ДФС у Харківській області на адресу відділу примусового виконання   щодо виконання вказаного виконавчого листа не надходило.
Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Барановою Я.О. від 18.06.2020 р.  № 62105042  накладено штраф на боржника Головне управління ДПС у Харківській області за невиконання рішення суду накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. та зобов`язано боржника  виконати рішення  протягом 10 робочих днів та попереджена  про кримінальну відповідальність за умисне  невиконання рішення суду. Крім того, у вказаній постанові зазначено, що станом на 18.06.2020 р. боржником не було надано доказів повного виконання рішення, згідно з виконавчим документом, а також непоінформовано   державного виконавця про вжиті заходи, спрямовані на його фактичне та у повному обсязі виконання.   
Не погоджуючись з вищевказаною постановою відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при прийняття постанови про накладення штрафу відповідач дійшов обґрунтованих висновків, що   боржником рішення не виконується без поважних причин, оскільки з 22.05.2020 р. про причини невиконання йому не було повідомлено.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно  із ч. 2  ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідно до  статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені    Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього   Закону    підлягають примусовому виконанню.
Пунктами 1, 2 частини 1  статті 3 Закону України "Про виконавче провадження"  визначено, що відповідно до цього  Закону    підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.
Згідно із положень ч. 3    ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього    Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Згідно зі ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Частиною 1 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Таким чином, підставою для накладення штрафу є умисне невиконання боржником рішення суду, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, які можуть бути виконані лише боржником у встановлений державним виконавцем строк без поважних причин.
Судовим розглядом встановлено, що позивач звертався до голови Бірківської селищної ради з погодженням висновку щодо повернення на розрахунковий  рахунок платника ф/г “Носовчський В.П.” надміру сплачених сум грошового зобов`язання  по орендній  платі за землю у сумі 1815024, 27 грн., що  підтверджується листом  Головного управління ДПС у Харківській області  5258/9/20-40_52-06 від 05.03.2020 р. 
За результатами  розгляду вищевказаного висновку, Бірківська селищна рада листом № 60 від 05.03.2020 р., повідомила, що заперечує  в частині його підтвердження. 
Також, листом № 66 від 30.03.2020 р. Бірківської селищної ради повідомлено позивача, що за результатами розгляду його листа № 6389/9/20-40-52-04-25 від 20.03.2020 р.  Бірківською селищною радою підготовлено пояснення та направлено їх до органу ДПС, та  повідомлено, що у разі незгоди з рішенням про відмову  в погодженні висновку він має право  оскаржити дії  селищної ради в судовому порядку.
Проте, судовим розглядом встановлено, що позивач не  повідомляв  відповідача про вказані обставини. 
Крім того, позивачем ні до суду першої інстанції, ні до суду  апеляційної інстанції не надано доказів, що ним вчинялися будь-які дії для виконання рішення суду по справі   520/4394/19 після 22.05.2020 р., з дня отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження  № 62105042 з виконання  виконавчого листа № 520/4394/19 від 24.12.2019 р., виданого Харківським окружним адміністративним судом. Позивачем також не надано доказів, що він вчиняв дії для оскарження  рішення Бірківської селищної ради про відмову в  погодженні висновку.
Доводи апелянта, що Законом України   "Про   виконавче провадження" прямо не передбачено обов`язку боржника  повідомляти виконавчий орган про причини невиконання рішення суду суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки  відповідно до  п. 6 ч. 5 ст. 19 Закону України “Про виконавче провадження”, боржник зобов`язаний надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
Щодо інших доводів  апелянта суд зазначає, що вони спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням. 
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справіv. Finland  від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справіTorija v. Spain  від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова від 18.06.2020 р. у виконавчому провадженні № 62105042, винесена старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Барановою Я.О. прийнята відповідачем  на підставі,  у межах повноважень та  у спосіб, що визначені законодавством    України,    а тому     не підлягає    скасуванню.
Таким чином,  суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до  вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до  ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а  рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2020 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням  норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.  229,  243,  271,  287,  308,  313,  316,  322,  325,  326,  328,  329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2020 року по справі № 520/8666/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили  з дати її прийняття та може бути оскаржена  протягом тридцяти днів з дня  складення повного судового рішення шляхом подачі  касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. . 

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	Я.В. П`янова    В.Б. Русанова