П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/2071/20	

Категорія: 106030000                                                                                             
            Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.  
                                                                                                                                         Час і місце ухвалення: м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  -  Лук`янчук О.В.
суддів              -  Бітова А. І.
                                  -  Ступакової І. Г.                       
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Миколаївської області, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
                                              
В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Прокуратури Миколаївської області, Офісу Генерального прокурора в якому просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення № 14 кадрової комісії № 1 Офісу Генерального прокурора від 02.04.2020 року про неуспішне проходження атестації заступником начальника другого відділу управління нагляду за додержанням законів під час проведення  досудового розслідування та розшукових дій територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Миколаєві прокуратури Миколаївської області ОСОБА_1 , 
- визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Миколаївської області № 315к від 24.04.2020 року про звільнення позивача з посади заступника начальника другого відділу управління нагляду за додержанням законів під час проведення  досудового розслідування та розшукових дій територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Миколаєві прокуратури Миколаївської області та з органів прокуратури
- поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури Миколаївської області та на посаді заступника начальника другого відділу управління нагляду за додержанням законів під час проведення  досудового розслідування та розшукових дій територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Миколаєві прокуратури Миколаївської області
- стягнути з прокуратури Миколаївської області на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 01.05.2020 року по день ухвалення судового рішення.
Позивач надав до суду першої інстанції клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 640/19291/19, № 640/20211/19, до ухвалення рішення Великою Палатою Конституційного Суду України.
Клопотання обґрунтоване тим, що предметом розгляду справи № 640/19291/19 є протиправність наказу Генеральної прокуратури України від 03.10.2019р. № 221 «Про затвердження Порядку проходження прокурорами атестації», предметом розгляду справи № 640/20211/19 є протиправність окремих положень Порядку проходження прокурорами атестації.
Крім того, на розгляду Конституційного Суду України перебуває подання 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-ІХ. Позивач проходив атестацію відповідно до Порядку про проходження прокурорами атестації та спірне рішення від 02.04.2020 № 14 прийнято відповідно до Порядку, а тому вважає, що є підстави для зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішеннями у вищезазначених справах.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року клопотання позивача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 640/19291/19, № 640/20211/19, до ухвалення рішення Великою Палатою Конституційного Суду України залишено без задоволення.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який зазначає про порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить ухвалу суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні клопотання про зупинення провадження до набрання законної сили судовими рішеннями у справах № 640/19291/19 № 640/20211/19  скасувати та ухвалити нове рішення про зупинення провадження у справі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив про безпідставність відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки в цій справі наявна об`єктивна неможливість продовження її розгляду, а також обставини, які перешкоджають подальшому розгляду справи. Так апелянт зазначає, що обґрунтовуючи протиправність оскаржуваного рішення кадрової комісії в адміністративному позові він посилався, в тому числі і на протиправність Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом ГПУ від 03.10.2019 р. № 221, протиправність якого є предметом розгляду у справі № 640/19291/19 та у справі № 640/20211/19.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1  ст. 311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що рішення у справах № 640/19291/19 та № 640/20211/19 на спірні правовідносини не розповсюджуватиметься, адже на час проходження позивачем атестації Порядок проходження прокурорами атестації був чинним, отже прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Аналіз наведених правил адміністративного процесуального законодавства свідчить про те, що об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.
Отже, необхідною передумовою зупинення провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України є неможливість її розгляду до вирішення по суті іншої справи.
Ця підстава виникає тоді, коли постановлення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для цієї справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.
Водночас, апеляційний суд враховує, що відповідно до ч. 3  ст. 3 КАС України  провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно із ч. 2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Також, відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Вказані положення Основного Закону кореспондуються із приписами ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 року № 2136-VIII.
Разом з цим, статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Апеляційний суд зазначає,що припинення служби апелянта в органі прокуратури відбулось за правилами п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру», які передбачають звільнення прокурора у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, а відтак враховуючи предмет спору у справах 640/19291/19 та № 640/20211/19, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо об`єктивної можливості розгляду даної справи до набрання законної сили рішенням у вищезазначених справах.
Крім того, колегія суддів зазначає, що враховуючи викладене, зважаючи на зміст подання Верховного Суду України, на яке посилається позивач та уважно дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для висновків про неможливість розгляду даної справи до прийняття Конституційним Судом України рішення з питань «конституційності»  Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року №113-ІХ  (зі змінами).
При цьому судова колегія враховує, що в разі вирішення справи не на користь позивача, яке буде передувати рішенню Конституційного Суду України про неконституційність норм  Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури", він має право на перегляд судового рішення за виключними обставинами на підставі п.1 ч.5  ст.361 КАС України. 
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не є такими, що беззаперечно підтверджують наявність вмотивованого зв`язку між очікуваними висновками рішень суду адміністративної та конституційної юрисдикції в інших справах, з огляду на характер заявлених вимог в цій справі, та не доводять факт неможливості розгляду цієї справи без попереднього розгляду справи в порядку адміністративного та конституційного судочинства.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.
Крім того від апелянта до суду надійшло клопотання про залучення до розгляду апеляційної скарги в якості співвідповідача Миколаївську обласну прокуратуру.
Розглянувши подане клопотання колегія суддів приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає, оскільки питання щодо залучення належного відповідача (другого відповідача) може вирішуватись лише при розгляді справи в суді першої інстанції, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції, з урахуванням приписів Розділу ІІІ Глави 1 КАС України позбавлений права здійснювати, в тому числі, зазначені процесуальні дії.
Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329  КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення
                                                              
                                                         Повний текст постанови складено та підписано 24 листопада 2020 року. 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                       А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                       І. Г. Ступакова