ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 817/380/16
адміністративне провадження № К/9901/4760/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О., 
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М., 

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу 
за позовом Фермерського господарства «АВМ-С» до Рівненської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Рівненської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 19.04.2017, прийняту у складі судді Гломб Ю.О., та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2017, прийняту у складі колегії суддів: Капустинського М.М. (головуючий), Мацького Є.М., Шевчук С.М.
І. Суть спору
У березні 2016 року Фермерське господарство (далі - ФГ) «АВМ-С» звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (далі -Рівненська ОДПІ), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.12.2014 року №0000712200.
Обґрунтовуючи позовні вимоги ФГ «АВМ-С» зазначило, що фермерське господарство відповідало вимогам норми пп. 209.6 ст. 209 Податкового кодексу України, було і є сільськогосподарським підприємством, у зв`язку з чим у періоді з 01.01.2012 по 30.09.2014 використовувало спеціальний режим оподаткування в частині сплати до бюджету податку на додану вартість та звітувалося до Березнівського відділення Костопільської ОДПІ по двох податкових деклараціях з податку на додану вартість, а саме: Декларації з податку на додану вартість спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства та Декларації з податку на додану вартість (загальна). 
Позивач також зазначає, що у нього наявні власні та орендовані земельні ділянки для заготівлі такої продукції як кора крушини, відповідно ця продукція являється продукцією власного виробництва та підпадає під спеціальний режим оподаткування.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
Судами попередніх інстанцій установлено, що ФГ «ВМ-С» зареєстроване 22.03.2002; взяте на облік як платник податків 16.04.2002; було платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва №200097739 від 02.01.2013; види діяльності за КВЕД: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; вирощування зерняткових і кісточкових фруктів; вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників; вирощування пряних, ароматичних і лікарських культур; вирощування інших багаторічних культур; відтворення рослин; розведення великої рогатої худоби молочних порід; розведення овець і кіз; розведення свиней; допоміжна діяльність у рослинництві; оброблення насіння для відтворення; лісівництво та інша діяльність у лісовому господарстві; лісозаготівлі; збирання дикорослих недеревних продуктів; виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; лісопильне та стругальне виробництво; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами; вантажний автомобільний транспорт (а.с. 82-84 т.1, 152-154 т.7).
ФГ «АВМ-С» мало свідоцтво про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб`єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість: № 100274833 форми № 2-РС на бланку серії НБ № 031387 у якому вказано перелік видів діяльності сільськогосподарського підприємства відповідно до КВЕД є, зокрема: одержання продукції лісового господарства; лісівництво та лісозаготівлі; № 200038140 форми № 2-РС на бланку серії НБ № 031397 у якому вказано перелік видів діяльності сільськогосподарського підприємства відповідно до КВЕД є, зокрема: лісівництво та лісозаготівлі (підпункт 209.17.10 пункту 209.17 статті 209 Податкового кодексу України, КВЕД-2010); одержання продукції лісового господарства (підпункт 209.17.10 пункту 209.17 статті 209 Податкового кодексу України, КВЕД-2010); обробка чи переробка продукції, одержаної в результаті діяльності платника податку у сфері сільськогосподарського та лісового господарства та рибальства, вважається діяльністю у сфері сільського та лісового господарства і рибальства за умови, якщо така продукція вирощується, відгодовується, відловлюється або збирається (заготовляється) безпосередньо платником податку (крім придбання її в інших осіб (підпункт 209.17.10 пункту 209.17 статті 209 Податкового кодексу України, КВЕД-2010); № 200097739 форми № 2-РС на бланку серії НБ №031399 у якому вказано перелік видів діяльності сільськогосподарського підприємства відповідно до КВЕД є, зокрема: лісівництво та лісозаготівлі (підпункт 209.17.10 пункту 209.17 статті 209 Податкового кодексу України, КВЕД-2010); обробка чи переробка продукції, одержаної в результаті діяльності платника податку у сфері сільськогосподарського та лісового господарства та рибальства, вважається діяльністю у сфері сільського та лісового господарства і рибальства за умови, якщо така продукція вирощується, відгодовується, відловлюється або збирається (заготовляється) безпосередньо платником податку (крім придбання її в інших осіб (підпункт 209.17.10 пункту 209.17 статті 209 Податкового кодексу України, КВЕД-2010).
Відповідно до вимог ст. 209 Податкового кодексу України ФГ «АВМ-С» у періоді з 01.01.2012 по 30.09.2014 використовувало спеціальний режим оподаткування в частині сплати до бюджету податку на додану вартість та звітувалося до Березнівського відділення Костопільської ОДПІ по двох податкових деклараціях з податку на додану вартість:
- Декларація з податку на додану вартість спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства;
- Декларація з податку на додану вартість (загальна).
На підставі направлення від 12.11.2014 №110, відповідно до ст.20 розділу І, пп.75.1.2 п.75.1. ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України, уповноваженою особою Костопільської ОДПІ, проведено позапланову виїзну перевірку ФГ «АВМ-С» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податку на додану вартість за період з 01.01.2013 по 30.09.2014.
За результатами перевірки складено акт №152/22/31791965 від 27.11.2015 (а.с.6-17 т.1), відповідно до висновків якого встановлено порушення п.187.1 ст.187, п.209.6 ст.209 Податкового кодексу України, а саме ФГ «АВМ-С» занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість, яке підлягає сплаті до бюджету всього у сумі 382942,00 грн, в тому числі за травень 2014 року в сумі 99960,00 грн, за червень 2014 року в сумі 413474,00 грн, за липень 2014 року в сумі 142179,00 грн за вересень 2014 року в сумі 37329,00 грн.
З акта перевірки встановлено, що ФГ «АВМ-С» протягом перевіряємого періоду проводило реалізацію кори крушини для ТОВ «Плант Індастрі».
При цьому податковий орган у акті перевірки №152/22/31791965 від 27.11.2014 послався на акт від 04.03.2013 №120/22/31791965 позапланової виїзної перевірки ФГ «АВМ-С» (СФГ «Відродження») з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2009 по 31.12.2012, у якому, зокрема, зазначено, що: «Згідно з довідок управління Держкомзему у Березнівському районі багаторічні насадження у ФГ «АВМ-С» відсутні, що свідчить про те, що підприємство діяльність у сфері лісового господарства (лісівництва) не проводило. Тобто, проводити заготівлю кори крушини на власних або орендованих виробничих потужностях підприємство не мало можливості. В поясненні голова СФГ «Відродження» зазначає, що заготівля кори крушини проводилася на території області: під лініями електропередач, на військовому полігоні, у лісонасадженнях військового полігону (пояснення додається). Частково на заготівлю кори крушини придбавалися лісові квитки".
У зв`язку з чим, відповідач в акті перевірки №152/22/31791965 від 27.11.2014 дійшов висновку, що у ФГ «АВМ-С» відсутні власні та орендовані земельні ділянки для виробництва такої продукції (кори крушини), відповідно ця продукція не являється продукцією власного виробництва та не підпадає під спеціальний режим оподаткування.
10.12.2014 Костопільською ОДПІ на підставі акта перевірки №152/22/31791965 від 27.11.2015 прийнято податкове повідомлення-рішення №0000712200, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» на 574 430,00 грн в тому числі за основним платежем на 382942,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на 191 471,00 грн (а.с.18 т.1).
Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями від 10.12.2014 №0000712200 позивач звернувся до суду з цим позовом.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
Рівненський окружний адміністративний суд постановою від 19.04.2017 позовні вимоги задовольнив повністю.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що кора крушини є сільськогосподарським товаром, який реалізовувався сільськогосподарським підприємством, а відтак суми ПДВ від такої реалізації платник податків має право не сплачувати до бюджету, а залишити у своєму розпорядженні, скориставшись спеціальним режимом оподаткування у відповідності до п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України.
Житомирський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 23.10.2017 підтримав позицію суду першої інстанції та за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.
IV. Касаційне оскарження
У касаційні скарзі Рівненська ОДПІ, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також невірної правової оцінки обставин у справі, просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
У відзиві на касаційну скаргу представник ФГ «АВМ-С» вказує, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій винесені законно та обґрунтовано, на підставі всебічного та повного дослідження матеріалів та обставин справи, доводи ж касаційної скарги висновків цих судів не спростовують.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
У відповідності до пункту 209.1 статті 209 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.
Пунктом 209.2 статті 209 Податкового кодексу України передбачено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей. Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.
Спеціальний режим оподаткування поширюється також і на операції щодо поставки сільськогосподарським підприємством сільськогосподарських товарів.
Згідно з пунктом 209.6 статті 209 Податкового кодексу України сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.
Пунктом 209.7 статті 209 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у товарних групах 1 - 24, товарних позиціях 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТЗЕД, та послуги, які отримані в результаті здійснення діяльності, на яку відповідно до пункту 209.17 цієї статті поширюється дія спеціального режиму оподаткування у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються), а послуги надаються, безпосередньо платником податку - суб`єктом спеціального режиму оподаткування (крім придбання таких товарів/послуг у інших осіб), які поставляються зазначеним платником податку - їх виробником.
Пунктом 209.17 статті 209 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено вичерпний перелік видів діяльності, на які поширюється дія спеціального режиму оподаткування, а саме: вирощування зернових та технічних культур (01.11.0 КВЕД); овочівництво; декоративне садівництво та вирощування продукції розсадників (01.12.0 КВЕД) (підпункт 209.17.2); вирощування фруктів, ягід, горіхів, культур для виробництва напоїв і прянощів (01.13.0 КВЕД) (підпункт 209.17.3); розведення великої рогатої худоби (01.21.0 КВЕД) (підпункт 209.17.4); розведення овець, кіз, коней (01.22.0 КВЕД) (підпункт 209.17.5); розведення свиней (01.23.0 КВЕД) (підпункт 209.17.6); розведення птиці (01.24.0 КВЕД) (підпункт 209.17.7); розведення інших тварин (01.25.0 КВЕД) (підпункт 209.17.8); змішане сільське господарство (01.30.0 КВЕД) (підпункт 209.17.9); лісівництво та лісозаготівлі (02.01.1 КВЕД) (підпункт 209.17.10); одержання продукції лісового господарства (02.01.2 КВЕД) (підпункт 209.17.11); рибництво (05.02.0 КВЕД) (підпункт 209.17.12); надання послуг у рибальстві, рибництві (05.01.0, 05.02.0 КВЕД) (підпункт 209.17.13); надання послуг у рослинництві, облаштування ландшафту (01.41.0 КВЕД) (підпункт 209.17.14); надання послуг у тваринництві (01.42.0 КВЕД) (підпункт 209.17.15); надання послуг у лісовому господарстві (02.02.0 КВЕД) (підпункт 209.17.16).
Згідно з підпунктом 209.17.11 пункту 209.17 статті 209 Податкового кодексу України дія спеціального режиму оподаткування поширюється, зокрема, на одержання продукції лісового господарства (02.01.2 КВЕД) збирання лісових продуктів (жолудів, каштанів, моху тощо).
Відповідно до пункту 6 розділу 1 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 №678, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.12.2013 за №2094/24626 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), Платники податку, які згідно зі статтею 209 розділу V Кодексу застосовують спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, крім декларації 0110 подають податкову декларацію з позначкою "0121"/"0122"/"0123" (далі - декларація 0121-0123), яка є невід`ємною частиною звітності за відповідний звітний період. До такої податкової декларації включаються лише ті операції, що стосуються спеціального режиму, установленого указаною статтею.
Пунктами 12, 13 Порядку заготівлі другорядних лісових матеріалів і здійснення побічних лісових користувань в лісах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.1996 № 449, кора деревних порід заготовляється з метою одержання лікарської та технічної сировини (кора дуба, крушини, калини, ялини тощо), а також - сировини для виробництва дьогтю. Кору для медичних цілей дозволяється заготовляти у весняний період із дерев та чагарників, призначених для рубки в поточному році. Заготівля кори для технічних потреб допускається в терміни і в обсягах, що забезпечують своєчасне відновлення і відтворення її запасів.
VI. Оцінка Верховного Суду
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.
Згідно з пунктом 209.6 статті 209 Податкового кодексу України сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.
Резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування (пункт 209.1 статті 209 Податкового кодексу України).
Сільськогосподарське підприємство, яке обрало спеціальний режим оподаткування, повинно відображати в податковій декларації з податку на додану вартість операції щодо поставки сільськогосподарських товарів/послуг, що стосуються спеціального режиму.
Системний аналіз наведених вище норм права дає підстави для висновку, що спеціальний режим оподаткування поширюється як на діяльність, яка відповідає видам діяльності, переліченим у пункті 209.17 статті 209 Податкового кодексу України та зазначеним у свідоцтві про реєстрацію сільськогосподарського підприємства, так і на діяльність з постачання сільськогосподарських товарів (послуг), про яку йдеться у пункті 209.2 статті 209 цього Кодексу.
Згідно з підпунктом 209.17.11 пункту 209.17 статті 209 Податкового кодексу України дія спеціального режиму оподаткування поширюється, зокрема, на одержання продукції лісового господарства (02.01.2 КВЕД) збирання лісових продуктів (жолудів, каштанів, моху тощо).
Зі змісту пункту 209.7 статті 209 Податкового кодексу України слідує, що для віднесення товарів до сільськогосподарських необхідними є наявність двох умов: належність їх до товарних груп 1 - 24, товарних позицій 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТЗЕД та безпосереднє вирощування, відгодовування, виловлювання або збирання (заготівля) платником податку - суб`єктом спеціального режиму оподаткування таких товарів.
Судами попередніх інстанцій установлено ФГ «ВМ-С» зареєстроване 22.03.2002; взяте на облік як платник податків 16.04.2002; було платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва №200097739 від 02.01.2013; види діяльності за КВЕД: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; вирощування зерняткових і кісточкових фруктів; вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників; вирощування пряних, ароматичних і лікарських культур; вирощування інших багаторічних культур; відтворення рослин; розведення великої рогатої худоби молочних порід; розведення овець і кіз; розведення свиней; допоміжна діяльність у рослинництві; оброблення насіння для відтворення; лісівництво та інша діяльність у лісовому господарстві; лісозаготівлі; збирання дикорослих недеревних продуктів; виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; лісопильне та стругальне виробництво; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами; вантажний автомобільний транспорт (а.с. 82-84 т.1, 152-154 т.7).
Відповідно до вимог статті 209 Податкового кодексу України ФГ «АВМ-С» у періоді з 01.01.2012 по 30.09.2014 використовувало спеціальний режим оподаткування в частині сплати до бюджету податку на додану вартість та звітувалося до Березнівського відділення Костопільської ОДПІ по двох податкових деклараціях з податку на додану вартість:
- декларація з податку на додану вартість спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства;
- декларація з податку на додану вартість (загальна).
Згідно з Актом перевірки №152/22/31791965 від 27.11.2014 ФГ «АВМ-С» протягом перевіряємого періоду проводило реалізацію кори крушини для ТОВ «Плант Індастрі». Тобто, в перевіряємий період позивач здійснював види діяльності, перелічені у пункті 209.17 статті 209 Податкового кодексу України, та постачало товари, які належать до 06 товарної групи згідно з УКТЗЕД.
На підставі наведеного суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про те, що ФГ «АВМ-С» підпадає під визначення сільськогосподарського підприємства, вказане у пункті 209.6 статті 209 Податкового кодексу України, у періоді, який перевірявся, господарство було зареєстроване як суб`єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, про що мало відповідні свідоцтва, до видів діяльності у яких було включено лісівництво та лісозаготівлі, одержання продукції лісового господарства та лісівництво та лісозаготівлі, з огляду на що правомірно відображало у скороченій податковій декларації з податку на додану вартість операції з реалізації кори крушини. Оскільки, кора крушини є сільськогосподарським товаром, який реалізовувався сільськогосподарським підприємством, то суми ПДВ від такої реалізації платник податків має право не сплачувати до бюджету, а залишити у своєму розпорядженні, скориставшись спеціальним режимом оподаткування у відповідності до пункту 209.2 статті 209 Податкового кодексу України.
В акті перевірки №152/22/31791965 від 27.11.2014 відповідач дійшов висновку, що у ФГ «АВМ-С» відсутні власні та орендовані земельні ділянки для виробництва такої продукції (кори крушини), відповідно ця продукція не являється продукцією власного виробництва та не підпадає під спеціальний режим оподаткування.
Підставою для таких висновків контролючого органу стали висновки Акту перевірки від 04.03.2013 №120/22/31791965 позапланової виїзної перевірки ФГ «АВМ-С» (СФГ «Відродження») з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2009 по 31.12.2012.
Оцінку висновкам акта перевірки від 04.03.2013 №120/22/31791965 надано у постанові Рівненського окружного адміністративного суду від 22.11.2013 у справі №817/3707/13-а, якою визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0000032201 від 18.03.2013, прийняте на підставі вказаного акта.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.04.2016 №К/800/6696/14 постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22.11.2013 залишено в силі. Постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 22.11.2013 у справі №817/3707/13-а набрала законної сили 06.04.2016
Отже, судовим рішенням, яке набрало законної сили, спростовані висновків викладені в акті перевірки від 04.03.2013 №120/22/31791965.
Разом з тим, судами попередніх інстанцій установлено, що позивач мав у користуванні земельні ділянки згідно з укладеними договорами оренди землі із власниками земельних часток (паїв), Березнівською районною державною адміністрацією, договорів про сумісну діяльність тощо, а також купував лісопродукцію, здійснював надання послуг для регулювання водно-повітряного режиму меліоративних земель тощо.
За таких обставин Верховний Суд підтримує висновки судів попередніх інстанцій щодо протиправності та скасування податкового повідомлення-рішення Костопільської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 10.12.2014 №0000712200.
На підставі наведеного Верховний Суд констатує, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, вказані суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Доводи касаційної скарги таких висновків не спростовують і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
Ураховуючи приписи пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ, а також те, що касаційні скарги на судові рішення в цій справі були подані до набрання чинності цим Законом і рогляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає їх у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020).
Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VII. Судові витрати
З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу Рівненської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення.
2. Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                                      О.О. Шишов

Судді                                                                                                                  І.В. Дашутін

                                                                                                                           М.М. Яковенко