УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 673/1400/19
Провадження № 22-ц/4820/1248/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 жовтня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Купельського А.В. (суддя-доповідач),
Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

за участю учасників справи: апелянта ОСОБА_1 та його представника адвоката Собецької Г.В., представників відповідача ОСОБА_2 та адвоката Сергійчука Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22 травня 2020 року (суддя Ягодіна Т.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії православної церкви України» про визнання рішень загальних парафіяльних зборів та статуту релігійної організації недійсними,
в с т а н о в и в :
У серпні 2019 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що являється настоятелем релігійної організації «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії Української православної церкви» (далі УПЦ), проте позбавлений права приймати участь у богослужіннях у побудованому громадою храмі в зв`язку з тим, що таким протиправно заволоділи прихильники ПЦУ. Зазначив, що жителями с. Галузинці, які не являються членами очолюваної ним релігійної громади, на зборах, які відбулися 23 лютого 2019 року прийнято рішення про зміну підлеглості у канонічних та організаційних питаннях релігійної громади та перехід під канонічне підпорядкування Управління Хмельницької єпархії ПЦУ, що було оформлено протоколом № 1. Крім того, тими ж особами були проведенні другі збори – 27 лютого 2019 року за результатами яких: перейменовано релігійну громаду на «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії ПЦУ»; внесено зміни до статуту шляхом прийняття його в новій редакції із назвою «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії ПЦУ», про що складено протокол № 2. 
Зазначає, що вказані рішення зборів та статут релігійної організації «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії ПЦУ» є незаконними оскільки, в супереч п.п.15,16,18,21,58 Статуту, який був чинним на час прийняття таких рішень, ні він, ні жоден із членів релігійної громади не приймали участь у вказаних зборах та прийнятті відповідних рішень, при цьому порушено порядок скликання зборів; на зборах не були присутні всі члени релігійної громади; до статуту в новій редакції внесені зміни та доповнення та в подальшому такий був затверджений не уповноваженою особою.
У зв`язку з цим позивач просив суд визнати недійсними рішення загальних (парафіяльних) зборів членів релігійної організації «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької Єпархії Української Православної церкви» від 23 та 27 лютого 2019 року оформлені протоколами № 1 та № 2 та статут релігійної організації.
       Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22 травня 2020 року в позові відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовільнити повністю.
Вважає вказане рішення є незаконним та необґрунтованим, судом порушено норми матеріального та процесуального права, зроблено висновки, які не ґрунтуються на матеріалах справи та суперечать нормам закону.
Посилається на те, що судом неповно встановлено всіх обставин, які мають значення для справи, та неправильно установлено обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, неповно досліджено всі наявні у справі докази.
Крім того, судом першої інстанції не було застосовано ч. 4 ст. 8 та п. 1 ч. 4 ст. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації». 
Крім того, судом не надано належної оцінки журналу реєстрації постійних прихожан, який був затверджений рішенням загальних зборів релігійної громади, оформленим протоколом № 1 від 10 лютого 2019 року.
У відзиві на апеляційну скаргу Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії Православної Церкви України» просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Зазначає, що судом першої інстанції було в повній мірі досліджено всі обставини справи та винесено повністю законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Так, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно із частиною першою статті 124 Конституції України (у редакції Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», що набрав чинності 30 вересня 2016 року) правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.
А відповідно до частини другої вказаної статті юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Стаття 35 Конституції України закріплює право кожного на свободу світогляду і віросповідання.
Статтею 5 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» передбачено, що церква (релігійні організації) в Україна відокремлена від держави.
Водночас, відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» кожному громадянину в Україні гарантується право на свободу совісті. Це право включає свободу мати, приймати і змінювати релігію або переконання за своїм вибором і свободу одноособово чи разом з іншими сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, відправляти релігійні культи, відкрито виражати і вільно поширювати свої релігійні або атеїстичні переконання.
Взаємовідносини церкви й держави визначається Декларацією про державний суверенітет України, Конституцією України та Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації». Правовою формою цих відносин є режим відокремлення від церкви.
Статтею 35 Конституції України передбачено, що церква і релігійні організації в Україні відокремлені від держави. Однією із особливостей ставлення держави до церкви (релігійних організацій) та законодавчі положення, які характеризують правовий зміст відокремлення церкви від держави в Україні, є те, що держава не втручається у здійснювану в межах закону діяльність релігійних організацій, тобто держава не втручається і не забороняє діяльності конфесійних організацій, якщо останні не порушують чинного законодавства, не посягають на життя, здоров`я, гідність особи, права інших громадян та організацій тощо.
Релігійна громада, відповідно до ст. 8 ЗУ «Про свободу совісті та релігійні організації», є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб. Членство в релігійній громаді ґрунтується на принципах вільного волевиявлення, а також на вимогах статуту (положення) релігійної громади. Релігійна громада на власний розсуд приймає нових та виключає існуючих членів громади у порядку, встановленому її статутом (положенням). Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості шляхом внесення відповідних змін до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється загальними зборами релігійної громади. Такі загальні збори релігійної громади можуть скликатися її членами. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту засвідчується підписами членів відповідної релігійної громади, які підтримали таке рішення. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту підлягає реєстрації в порядку, встановленому статтею 14 цього Закону. Зміна підлеглості релігійної громади не впливає на зміст права власності та інших речових прав такої релігійної громади, крім випадку, встановленого статтею 18 цього Закону. Частина громади, не згідна з рішенням про зміну підлеглості, має право утворити нову релігійну громаду і укласти договір про порядок користування культовою будівлею і майном з їхнім власником (користувачем). 
Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 20 листопада 1991 року зареєстровано Статут Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії УПЦ» (код ЄДРПОУ 26514305) (а. с. 64-65).
ОСОБА_1 згідно указу Митрополита Хмельницького і Старокостянтинівського № 53 від 19 листопада 2012 року призначений настоятелем Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського округу Хмельницької єпархії УПЦ (а. с. 63).
20 червня 2017 року на загальних парафіяльних зборах означеної релігійної громади був прийнятий Статут в новій редакції, який затверджений керуючим Хмельницькою єпархією УПЦ - Митрополитом Хмельницьким і Старокостянтинівським (а. с. 55-61).
Згідно п. п. 1-2 розділу І Статуту вказана релігійна організація є первинним канонічним підрозділом УПЦ та знаходиться в організаційному підпорядкуванні Хмельницької єпархії УПЦ.
Парафія створюється за добровільною згодою віруючих осіб православного віросповідання, які досягли повноліття та з благословення керуючого Хмельницькою єпархією УПЦ.
В силу п. 6 розділу І парафія здійснює свою діяльність при дотриманні чинного законодавства України, Статуту про управління УПЦ, Статуту Управління Хмельницької єпархії УПЦ, а також цього Статуту.
Пунктом 12 розділу ІІ Статуту визначено, що парафію очолює настоятель підзвітний єпархіальному архієрею.
10 лютого 2019 року церковно-приходські збори постійних прихожан релігійної організації «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії УПЦ» прийняли рішення, протокол № 1, про реєстрацію журналу постійних прихожан вказаної релігійної громади та журнал реєстрації постійних прихожан означеної релігійної громади, згідно якого вбачається, що їх кількість становить 79 осіб (а. с. 41-46). 
11 лютого 2019 року 80 членів парафіяльних зборів релігійної громади, протокол № 2 зі списком прихожан, одноголосно проголосували за збереження релігійної громади в лоні Канонічної УПЦ з предстоятелем ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і всієї України (а. с. 47-54).
23 лютого 2019 року у приміщенні будинку культури с. Галузинці Деражнянського району з ініціативи членів громади відбулися загальні (парафіяльні) збори членів релігійної організації «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії УПЦ», на яких було обрано голову зборів, секретаря та лічильну комісію, а також прийнято рішення про перехід релігійної громади під канонічне підпорядкування до Управління Хмельницької єпархії ПЦУ. Загальні збори релігійної громади проводилися за участі 71 особи, про що свідчить протокол № 1 від 23 лютого 2019 року та список учасників загальних (парафіяльних) зборів (а. с. 10-14, 22-27).
Крім того, на загальних (парафіяльних) зборах членів релігійної організації «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії УПЦ» 27 лютого 2019 року прийнято рішення про обрання голови та секретаря загальних (парафіяльних) зборів, членів лічильної комісії, зміну назви релігійної організації на «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької Єпархії ПЦУ» та в зв`язку з цим прийняття в новій редакції Статуту релігійної громади; обрання її керівних органів та визначено осіб уповноважених для звернення із Статутом до відповідних органів з метою подальшої його реєстрації, про що вказує протокол № 2 від 27 лютого 2019 року. При цьому, за прийняття вказаних рішень проголосували одноголосно 66 присутніх осіб (а. с. 15-21).
1 квітня 2019 року розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації № 234/2019-р за результатами розгляду документів, які були подані релігійною громадою, у зв`язку з переходом релігійної громади УПЦ під юрисдикцію ПЦУ, керуючись Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації», було зареєстровано Статут релігійної організації «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії ПЦУ у новій редакції (а. с. 28).
Відмовляючи в позові, суд вказав на недоведеність позивачем належними доказами порушення його прав та прав членів релігійної організації «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії УПЦ», а також порушення порядку прийняття рішення про перехід релігійної громади УПЦ під юрисдикцію ПЦУ.
       З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд. 
Посилання апелянта, що судом неповно встановлено всіх обставин, які мають значення для справи, та неправильно установлено обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, неповно досліджено всі наявні у справі докази є безпідставними. 
Ураховуючи вище наведені положення чинного законодавства України, рішення, які були прийняті загальними зборами релігійної громади, належать до рішень, які були прийняті всередині цієї громади (релігійної організації) її членами, спрямовані на реалізацію цивільних прав, свобод та інтересів цих членів релігійної громади, а також спрямовані на забезпечення діяльності релігійної громади з метою задоволення інтересів членів релігійної громади.
У справі, яка переглядається, встановлено, що на загальних (парафіяльних) зборах членів релігійної організації «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії Української Православної церкви» 23 лютого 2019 року приймались рішення лише про зміну підлеглості у канонічних та організаційних питаннях релігійної громади та перехід під канонічне підпорядкування Управління Хмельницької єпархії ПЦУ та про внесення змін до статуту шляхом прийняття його в новій редакції із назвою «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії ПЦУ». Будь - якого рішення щодо відвідування церкви на зборах не приймалось. Храм в селі Галузинці Деражнянського району відкритий для усіх вірян, які можуть його вільно відвідувати.
Тобто відсутні підстави вважати, що відбулось втручання у право позивача на свободу віросповідання.
Зі змісту пункту 37 статуту громади не випливає, що зміни, які подані на реєстрацію до органів державної влади, мають бути підписані настоятелем та Головою Парафіяльних зборів.
У вищевказаному пункті статуту громади та статті 14 Закону №987 чітко зазначено, що зміни і доповнення статутів релігійних організацій підлягають реєстрації в тому ж порядку і в ті ж терміни, що і реєстрація статутів, тобто мають подаватись в той самий спосіб як документи для первинної реєстрації: громадяни в кількості не менше десяти чоловік подають заяву та статут на реєстрацію до обласної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (пункт 142 Рішення ЄСПЛ від 14 червня 2007 року в справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України»).
Щодо застосування обраного позивачем способу захисту. 6.45. Пунктом 150 Рішення ЕСПЛ від 14 червня 2007 року в справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України» – «Суд нагадує, що релігійні об`єднання вправі визначати на власний розсуд спосіб, в який вони прийматимуть нових та виключатимуть існуючих членів. Внутрішня структура релігійної організації та норми, що регулюють членство в ній, мають розглядатися як спосіб, в який такі організації виражають їх погляди та дотримуються своїх релігійних традицій. Суд вказує, що право на свободу віросповідання виключає будь-які повноваження держави оцінювати легітимність способу вираження релігійних поглядів (див. Hasan and Chaush, cited above, § 78; and Manoussakis and Others v. Greece, judgment of 26 September 1996, Reports 1996-IV, § 47).р» 
Враховуючи вищезазначене, суди не вправі давати оцінку легітимності рішенню зборів парафіян від 23 лютого 2019 року щодо зміни конфесійності, що може розцінюватись як втручання держави стосовно легітимності вираження релігійних поглядів.
Тому суд першої інстанції, з огляду на інформацію Галузинецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області про зареєстроване та проживаюче населення с. Галузинці Деражнянського району (а. с. 121-130), констатував, що частина осіб, які були зареєстровані як постійні прихожани у журналі реєстрації та в додатку до протоколу № 2 від 11 лютого 2019 року на той час являлися неповнолітніми, зокрема: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (п/н у списку Галузинецької сільської ради - 118; у журналі реєстрації 70; у додатку до протоколу № 2 -55); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (п/н у списку Галузинецької сільської ради - 119; у журналі реєстрації 71; у додатку до протоколу № 2 - 56 ), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (п/н у списку Галузинецької сільської ради - 178; у журналі реєстрації 53; у додатку до протоколу № 2 - 73), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( н/п у списку Галузинецької сільської ради - 179; у журналі реєстрації 54; у додатку до протоколу № 2 - 74), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (н/п у списку Галузинецької сільської ради - 181; у журналі реєстрації 55; у додатку до протоколу №2 - 72), що свідчить про невідповідність таких за віковим цензом вимогам зазначеним у п. 16 Статуту.
Також, суд врахував, що у журналі реєстрації постійних прихожан за № 1 та № 2 значиться одна особа - позивач ОСОБА_1 , прізвища осіб ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , (№ 9- № 10 відповідно) викреслені, проте нумерація кількості осіб продовжується з вказівкою на № 11 під яким значиться ОСОБА_12 , яка, в свою чергу, активно брала участь у зборах від 23 та 27 лютого 2019 року правомочність яких оспорюється позивачем.
Крім того, особи ОСОБА_13 та ОСОБА_14 були двічі зазначені у додатку до протоколу № 2 від 11 лютого 2019 року за № 9 та № 21 та відповідно 22 і 49.
Суд прийняв до уваги, що списки постійних прихожан, які містять вказані Журнал реєстрації та додаток до протоколу № 2 від 11 лютого 2019 року формувалися незадовго до проведення оспорюваних зборів. При цьому, рішення церковно-приходських зборів постійних прихожан про реєстрацію Журналу постійних прихожан релігійної громади, яке оформлено протоколом № 1 від 10 лютого 2019 року ухвалювалося за участю настоятеля храму та 18 присутніх осіб в той час як кількість постійних прихожан, з огляду на надані позивачем документи, становить 79 (80) осіб, що вказує на коливання в їх кількості.
Врахувавши, що, у релігійній громаді відсутнє фіксоване членство, а Статутом як УПЦ так і ПЦУ не визначено умови та порядок вступу (прийому) в члени релігійної громади, що позбавляє суд однозначно констатувати про відсутність членства релігійної громади УПЦ у осіб, які приймали рішення на зборах від 23 та 27 лютого 2019 року. При цьому, суд встановив, що всі особи, які приймали згадані рішення, на відміну від тих, які значаться у Журналі реєстрації постійних прихожан та додатку № 2 до протоколу від 11 лютого 2019 року являються жителі с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької області, суд прийшов вірного правового висновку про відмову в задоволені позову.
Хмельницький апеляційний суд також не бере до уваги, посилання апелянта в апеляційній скарзі, що судом не надано належної оцінки журналу реєстрації постійних прихожан, який був затверджений рішенням загальних зборів релігійної громади, оформленим протоколом № 1 від 10 лютого 2019 року, оскільки даний доказ був предметом дослідження в суді першої інстанції і йому була надана відповідна правова оцінка. 
Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про обґрунтованість позову, а стосуються переоцінки доказів.
Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору. 
       Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування. 
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 

Повне судове рішення складено 8 жовтня 2020 року.

 
Судді А.В. Купельський

 
Т.О. Янчук

 
О.І. Ярмолюк