ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 р. 	Справа № 520/4850/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., м.   Харків, повний текст складено 07.05.20 року по справі № 520/4850/2020
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  (надалі також – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якій просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в перерахунку пенсії, виходячи з 70 % грошового забезпечення з 01.01.2018;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у виплаті лише 50 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 01.01.2018 та лише 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 01 01.2019;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати пенсію у розмірі 77 % грошового забезпечення з 01.01.2018, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 однією сумою без урахування пocтaнoви КМУ № 649 від 22.08.2018;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати пенсію у розмірі 77 % грошового забезпечення з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 01.01.2018, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 однією сумою без урахування постанови КМУ № 649 від 22 08.2018;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії з 01.01.2018 згідно з Постановою КМУ № 159 від 21.02.2001 без урахування Постанови КМУ № 649 від 22.08.2018.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 70 % грошового забезпечення з 01.01.2018.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині виплати ОСОБА_1 за період 05.03.2019 - 04.09.2019 75 % суми підвищення до пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсію у розмірі 77 % грошового забезпечення з 01.01.2018.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії у 100 % розмірі підвищення за період 05.03.2019 - 04.09.2019.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 виплату недоотриманої суми пенсії з 01.01.2018 з урахуванням компенсації втрати частини доходу у порядку статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням засад верховенства права та вимог матеріального і процесуального права, на підставі недостатніх, неналежних та недопустимих доказів, з наданням доказам та поясненням відповідача наперед встановленої сили, з безмотивованим відхиленням доказів та доводів позивача, які не піддавались всебічному, повному та об`єктивному дослідженню.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції помилково застосував до виплати сум перерахованих пенсій положення Постанови Кабінету Міністрів України № 804 від 14 серпня 2019 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та обмежив виплату пенсії позивача до 04 вересня 2019 року. Зазначає, що вказана Постанова Кабінету Міністрів України № 804 від 14 серпня 2019 року не відповідає Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року, оскільки нею встановлено відсоткове зменшення виплати пенсій та поетапність виплати підвищення до пенсії, що звужує зміст вже існуючих прав позивача. Зауважує, що він мав "законні сподівання" отримати пенсію у збільшеному розмірі після перерахунку її розміру, а отже обмеження щодо строків та розмірів виплати сум доплати до пенсії за 2018-2019 роки, передбачені Постановою № 103, не можуть бути застосовані. З посиланням на рішення Європейського суду з прав людини зазначає про помилковість відмови суду першої інстанції у задоволенні вимоги про виплату різниці з недоплати однією сумою та вказує, що вимога в цій частині підлягає задоволенню. Просить звернути увагу, що право на виплату пенсії у визначених під час перерахунку з 01.01.2018 розмірах виникло до прийняття Постанови КМУ № 649 від 22.08.2018, а відтак, з урахуванням принципу неможливості зворотної дії у часі нормативно-правового акта, зазначена постанова до спірних правовідносин не може бути застосована.
За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити повністю.
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на те, що апеляційна скарга позивача є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 . Зазначає, що вимога про зобов`язання здійснити виплату пенсії однією сумою є необґрунтованою та безпідставною, оскільки кількість платежів у межах однієї суми коштів не порушує прав особи на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення, адже метою судового захисту є спонукання владного суб`єкта до належного виконання адміністративних функцій у повному обсязі, що (у даному конкретному випадку) полягає у проведенні розрахунку за усією належною до одержання сумою пенсії.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України), суд  апеляційної  інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними  у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Судовим розглядом установлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області як отримувач пенсії, призначеної на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ.
Розмір призначеної вперше пенсії позивача складав 77 % грошового забезпечення, виходячи з вислуги років.
ГУ ПФ України у Харківській області відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 103 проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018, на підставі довідки уповноваженого органу, одночасно з чим здійснено зменшення розміру пенсії з 77 % грошового забезпечення до 70 % та встановлено виплату пенсії у 2018 році у розмірі 50 %, у 2019 році - у розмірі 75 % підвищення пенсії позивача, відповідно до протоколу перерахунку пенсії (а. с. 10).
Листом від 11.03.2020 ГУ ПФУ у Харківській області у відповідь на звернення представника позивача, вказало, що перерахунок пенсії позивачу здійснено відповідно до Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 своєчасно. Виплата перерахованої пенсії проводиться у встановленому розмірі та з 01.01.2018 у розмірі 50 %, з 01.01.2019 - у розмірі 75 % від підвищення пенсії. На виконання Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» від 24.12.2019 № 1088, з 01.01.2020 виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», до 1 березня 2018 року та перерахованих з 1 січня 2018 року, здійснюється з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.   Підстави для компенсації втрати частини доходу відсутні /а.с. 9/. 
Не погодившись з діями відповідача щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 01.01.2018 у розмірі 50 %, з 01.01.2019 - у розмірі 75 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року, та вбачаючи наявність підстав для зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити (з урахуванням раніше проведених виплат) 100 % суми підвищення пенсії з 01.01.2018, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача, які полягають у перерахунку пенсії виходячи з 70 % грошового забезпечення з 01.01.2018, а також щодо виплати позивачу за період з 05.03.2019 – 04.09.2019 підвищення до пенсії у розмірі 75 %, з урахуванням чого, посилаючись на те, що механізм компенсації втрати частини доходів застосовується адміністративним органом автоматично та імперативно (безальтернативно) у разі настання події несвоєчасної виплати доходу, тобто безвідносно до події реальної виплати, дійшов висновку про відсутність правових підстав для звільнення пенсійного органу від виконання обов`язку за статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".
Відмовляючи в задоволення іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що вимога про виплату різниці з недоплати пенсії однією сумою суперечить приписам діючого національного законодавства, яким передбачено інший порядок проведення платежів, та є передчасною, як і вимога про запровадження відповідачу заборони керуватись нормами Постанови КМУ № 649 при проведенні платежів за пенсією та виплаті компенсації недоотриманої суми пенсії.
Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач фактично оскаржує рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог.
Отже, з урахуванням приписів статті 308 КАС України, в межах апеляційного розгляду надається правова оцінка законності та обґрунтованості рішення суду в частині визнання протиправними дій відповідача щодо виплати позивачу з 01.01.2018 у розмірі 50 % підвищення до пенсії, з 01.01.2019 - у розмірі 75 % підвищення до пенсії та зобов`язанні відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 01.01.2018 однією сумою, запровадження відповідачу заборони керуватись нормами Постанови КМУ № 649 при проведенні платежів за пенсією та виплаті компенсації недоотриманої суми пенсії, а також щодо обмеження виплати пенсії позивача до 04 вересня 2019 року.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Згідно із приписами статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) від 21.02.2018 р. № 103 (далі по тексту - Постанова Кабінету Міністрів України № 103) визначено: перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 103 (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 р.
Виплата перерахованих пенсій здійснюватиметься поетапно, починаючи з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р.  - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 р.
Органи Пенсійного фонду здійснюватимуть перерахунок пенсій на підставі довідок про складові оновленого грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, які будуть видані відповідними міністерствами та відомствами.
Отже, нормативний підхід до розуміння норм права, що регулюють відносини перерахунку і виплати пенсій на умовах норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" дає можливість зробити висновок, що зі зміною правового регулювання підстав проведення перерахунку пенсії Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії військовослужбовців, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.
Однак, колегія суддів зауважує, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 р. у справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правого акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 залишено без змін.
Отже, з 05.03.2019 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 набрало законної сили і відповідно з 05.03.2019 пункти 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є нечинними.
Відповідно до частини другої статті 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Колегія суддів зауважує, що на момент перерахунку пенсійним органом пенсії позивача з 01.01.2018 Постанова Кабінету Міністрів України № 103 була чинною та не скасованою, відтак, дії відповідача щодо проведення перерахунку пенсії за рахунок виплати 75 % суми підвищення пенсії з 01.01.2018 до 05.03.2019 не можуть вважатися протиправними, оскільки такий перерахунок за вказаний період проведено на виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 103, яка була чинна до 05.03.2019.
Оскільки рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/3858/18 скасовано п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018, яким встановлено поступовий розмір виплати підвищення перерахованих пенсій станом на 01.01.2018 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 704, позивач має право отримувати пенсію, перерахунок якої здійснено з 01.01.2018 на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанов Кабінету Міністрів України  № 704, № 103, № 45 з урахуванням 100 % виплати підвищення пенсії, яка підлягала виплаті в зв`язку з підвищенням грошового забезпечення військовослужбовцям за аналогічною посадою з 05.03.2019 (з дати набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/3858/18).
Окрім того, постановою Верховного Суду від 12.11.2019 касаційну скаргу Кабінету Міністрів України залишено без задоволення. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року залишено без змін.
Колегія суддів зауважує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, сформованої у постанові від 06.08.2019, яка залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 160/3586/19 (провадження № 11-986заі19), правової позиції Верховного Суду, сформованої у постанові від 17.07.2020 у справі № 2540/2873/18, з 05.03.2019 пенсія колишньому військовослужбовцю підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, так як у зв`язку із скасуванням пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.
Відповідач у даному випадку при проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачу до 05.03.2019 не мав правових підстав для не врахування та не застосування до спірних правовідносин положення норм статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Постанови Кабінету Міністрів України № 103, та у інший спосіб здійснювати таку виплату перерахованої пенсії.
Отже, з 05.03.2019 у пенсійного органу відсутні підстави для виплати перерахованої пенсії позивача відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 103, а саме: проведення виплат з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року, а отже позивач має право на виплату пенсії з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії з 05.03.2019.
З огляду на вказане вище, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у виплаті лише 50 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 01.01.2018, та лише 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 01.01.2019, задовольнивши такі вимоги з 05.03.2019.
Проте, колегія суддів зазначає, що обмеження судом першої інстанції в даному випадку датою 04.09.2019 задоволення вимог позову щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України з приводу виплати позивачу 75 % суми підвищення до пенсії та зобов`язання здійснити виплату пенсії у 100 % розмірі підвищення з посиланням на   Постанову Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 р. № 804 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій  громадян" є помилковим та необґрунтованим, з огляду на таке.
Відповідно до частини другої статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Приписами частин 1-3 статті 7 КАС України визначено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Оскільки рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18 (набуло законної сили 05.03.2019) визнано неправомірним положення Постанови Кабінету Міністрів України № 103, якими визначався порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", позивач з цієї дати (05.03.2019) набув право на виплату пенсії у 100 % розмірі  підвищення пенсії.
Положеннями Постанови Кабінету Міністрів України № 804 від 14.08.2019 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій  громадян", яка набула чинності 04.09.2019, було встановлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.
Приписами частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Однак, колегія суддів зауважує на те, що фактично вищевказана Постанова Кабінету Міністрів України, з урахуванням вже визначеного позивачу з 05.03.2019 права на виплату пенсії у 100 % розмірі підвищення пенсії, з 04.09.2019 обмежує розмір гарантованого позивачу пенсійного забезпечення у 75 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, тобто вказаний нормативно - правовий акт Кабінету Міністрів України є таким, що звужує зміст та обсяг існуючих прав позивача на законодавчо встановлений розмір пенсійного забезпечення.
Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідне право встановлювати умови, порядок та розміри надано Кабінету Міністрів України частиною 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виключно при перерахунку пенсії, а в даному випадку питання стосується розміру виплат суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року, тобто у період до ухвалення Постанови Кабінету Міністрів України № 804 від 14.08.2019 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій  громадян", яка набула чинності 04.09.2019, а отже, в цьому випадку Постанова Кабінету Міністрів України № 804 не може бути застосована до спірних правовідносин.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції про те, що, оскільки Постанова Кабінету Міністрів України № 804 від 14 серпня 2019 року набрала чинності 04 вересня 2019 року, виплата позивачу пенсії у розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії є безпідставною лише в період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно).
Щодо  позовних вимог про здійснення Головним  управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області виплати суми недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою, колегія суддів уважає за необхідне зазначити таке.
Приписами частин першої та другої статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Так, у своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а пункт 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції"). "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права (пункт 83 рішення від 12.07.2001 у справі Ганс-Адам ІІ проти Німеччини"). "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копецький проти Словаччини").
Колегія суддів зауважує, що в даному випадку легітимні сподівання позивача на отримання пенсійних виплат, передбачені чинними нормами Законів України, тобто вони є конкретними, а тому на них поширюється режим "існуючого майна".
Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 червня 2014 року у справі "Суханов та Ільченко проти України" зазначив, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 35).
За змістом судової практики Європейського суду з прав людини захист законних сподівань (очікувань) є одним з аспектів правової визначеності.
Принцип законного очікування спрямований на те, щоб у випадках, коли особа переконана, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до норм правової системи, забезпечити захист цих очікувань.
Отже, з огляду на вказане вище, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог в цій частині, а тому вимоги в цій частині необхідно задовольнити, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату суми заборгованості недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою.
Посилання суду першої інстанції на те, що вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки діючим національним законом передбачено інший порядок проведення платежів за різницю у недоплаті, котрий не узгоджується з бажаним для заявника, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки матеріалами справи встановлено протиправність дій пенсійного органу щодо виплати позивачу з 05.03.2019 75 % суми підвищення до пенсії, а тому позивач має законне право на отримання пенсійних виплат, передбачених нормами чинного законодавства шляхом зобов`язання відповідача здійснити виплату суми заборгованості недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою.
Отже, доводи апеляційної скарги щодо зазначених обставин спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, та приймаються колегією суддів в якості належних.
Щодо вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити заборгованість із недоплаченої частини перерахунку пенсії однією сумою без урахування Постанови Кабінету Міністрів України № 649, а також нарахувати та виплатити  компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії з 01.01.2018 згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 без урахування Постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів чинного законодавства, зокрема, приписів статті 129-1 Конституції України та статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та повинно виконуватися в повному обсязі і саме положеннями Закону України "Про виконавче провадження" визначається порядок примусового виконання судових рішень, який не передбачає відповідного механізму, запровадженого Кабінетом Міністрів України.
З урахуванням того, що вимоги позову заявлені наперед, стосуються подій майбутніх правовідносин, відносно яких відсутні об`єктивні дані існування у владного суб`єкта наміру на недотримання закону та порушення прав заявника, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у їх задоволенні з огляду на її передчасність.
Також, з огляду на те, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року у справі № 640/5248/19, яке набрало законної сили 22.07.2020, Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затверджений Постановою КМУ № 649 від 22.08.2018, визнаний протиправним і скасований, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що відповідачем будуть застосовані приписи вказаної Постанови КМУ від 22.08.2018 № 649.
Водночас, колегія суддів зазначає, що позивач просив застосовувати Постанову Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 без урахування Постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 стосовно компенсаційних витрат, вимоги щодо яких з 01.01.2018 до 04.03.2019 є безпідставними, а з 05.03.2019 - передчасними.
Так, відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Статтею 2 Закону України  "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Частиною другою статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Отже, з урахуванням викладеного, колегія суддів зауважує, що нарахування та виплата суми пенсії ставить первинною подією щодо компенсації втрати частини пенсії, яка нараховується та виплачується, відповідно, після та за результатом нарахування та виплати основної суми пенсії, а тому в даному випадку вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплати позивачу компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії у зв`язку з порушенням строків їх виплати є передчасними.
Водночас, колегія суддів зазначає, що з урахуванням того, що суд апеляційної інстанції відповідно до приписів статті 308 КАС України, переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, і в цій справі не оскаржується рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 в частині задоволення вимог про нарахування та виплати компенсації з 01.01.2018 у порядку статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.
Проте, колегія суддів звертає увагу, що позивач має право на отримання компенсації при виплаті заборгованості за основною сумою підвищення пенсії.
Однак, суд апеляційної інстанції не скасовує рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та не відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати компенсації за несвоєчасну виплату пенсії.
Згідно зі статтею 317 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права в частині обмеження датою 04.09.2019 задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України з приводу виплати ОСОБА_1 75 % суми підвищення до пенсії та зобов`язання здійснити  виплату пенсії у 100 % розмірі підвищення, що є підставою для його скасування в цій частині.
В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України судом апеляційної інстанції не вирішується, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі пункту 13 статті 5 Закону України «Про судовий збір».   
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 по справі № 520/4850/2020 скасувати в частині обмеження датою 04.09.2019 задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з приводу виплати ОСОБА_1 75 % суми підвищення до пенсії та зобов`язання здійснити нарахування та виплату пенсії у 100 % розмірі підвищення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 по справі № 520/4850/2020 скасувати в частині відмови у задоволенні позову про здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області виплати суми недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою.
У цій частині прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 суми заборгованості недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 у справі №520/4850/2020 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.А. Спаскін