ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/6978/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  22 жовтня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М, при  секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2020 року у справі за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 03.12.2019 №Ф-131757-53 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 17 294,80 грн.                    
На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що оскаржувані вимога та рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки відповідач здійснив подвійне нарахування єдиного внеску за назвою податку «для фізичних осіб-підприємців» та «осіб, які проводять незалежну професійну діяльність».
Рішенням   Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 03.12.2019 №Ф-131757-53 на суму 17 294,80 грн.
В апеляційній скарзі Головне управління Державної податкової служби у Київській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.
Зокрема, скаржник зазначає, що позивач окрім статусу фізичної особи-підприємця, також є арбітражним керуючим, тому позивач як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, та як фізична особа-підприємець, зобов`язаний сплачувати єдиний внесок окремо за кожним видом діяльності.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 19.09.2010 року ОСОБА_1 зареєстрований Вишгородською районною державною адміністрацією Київської області як фізична особа-підприємець.
З 20.09.2010 року взятий на облік у ДПІ у Вишгородському районі Київської області як платник податків фізична особа-підприємець, арбітражний керуючий ОСОБА_1 за № 6755.
Міністерством юстиції України 08.02.2013 року на підставі наказу Міністерства юстиції України від 25.01.2013 року № 175/5 видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1.
Підприємницька діяльність позивача припинена за власним рішенням фізичної особи-підприємця 30.11.2018 року.
06.02.2017 року позивачем подано до Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2016 рік. Позивачем самостійно визначена сума, на яку нараховується єдиний внесок, у розмірі 17262,00 грн.; сума єдиного соціального внеску 3797,64 грн.  
За 2016 рік позивач сплатив єдиний соціальний внесок на суму 3510,00 грн.
  09.01.2018 року позивачем подано до Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік. Позивачем самостійно визначена сума, на яку нараховується єдиний внесок, у розмірі 38400,00 грн.; сума єдиного соціального внеску 8448,00 грн. 
За 2017 рік позивач сплатив єдиний соціальний внесок на суму 8448,00 грн.
17.01.2019 року позивачем подано до ГУ ДФС у Київській області (Вишгородський район) Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік, тип платника - фізична особа на спрощеній системі оподаткування. Позивачем самостійно визначена сума, на яку нараховується єдиний внесок, у розмірі 44676,00 грн.; сума єдиного соціального внеску 9828,72 грн. 
За 2018 рік позивач сплатив єдиний соціальний внесок на суму 9888,00 грн.
03.01.2020 року позивачем подано до ГУ ДПС у Київській області (Вишгородський район) Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2019 рік, тип платника особа, яка провадить незалежну професійну діяльність. Позивачем самостійно визначена сума, на яку нараховується єдиний внесок, у розмірі 50076,00 грн.; сума єдиного соціального внеску 11016,72 грн. 
За 2019 рік позивач сплатив єдиний соціальний внесок на суму 10340,00 грн.
Згідно розрахунку боргу по вимозі від 03.12.2019 № Ф-131757-53, а також витягу з інтегрованої картки платника податків за 2018-2019 роки, відповідачем протягом 2018 здійснювалося нарахування позивачу єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як фізичній особі-підприємцю та особі з незалежною професійною діяльністю, а саме:
19.04.2018 року нараховано ЄВ ФОП, у тому числі на спрощеній системі за 1 квартал 2018 року у розмірі 2457,18 грн.;
19.04.2018 року нараховано ЄВ з незалежною професійною діяльністю за 1 квартал 2018 року у розмірі 2457,18 грн.;
02.05.2017 року нараховано розрахункову суму єдиного внеску за 2017 рік у розмірі 8448,00 грн.;
19.07.2018 року нараховано ЄВ ФОП, у тому числі на спрощеній системі за 2 квартал 2018 року у розмірі 2457,18 грн.;
19.07.2018 року нараховано ЄВ з незалежною професійною діяльністю за 2 квартал 2018 року у розмірі 2457,18 грн.;
19.10.2018 року нараховано ЄВ ФОП, у тому числі на спрощеній системі за 3 квартал 2018 року у розмірі 2457,18 грн.;
19.10.2018 року нараховано ЄВ з незалежною професійною діяльністю за 3 квартал 2018 року у розмірі 2457,18 грн.;
11.02.2019 року нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (деклараційний термін поточний рік) у розмірі 2457,18 грн.
03 грудня 2019 року Головне управління ДПС у Київській області прийняло вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-131757-53, згідно з якою позивачу, як фізичній особі, нараховано суму боргу зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 17 294,80 грн. відповідно до  статті 25 Закону № 2464-VI.
Вважаючи вказану вимогу протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду. 
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з підпунктом       14.1.226       пункту       14.1       статті       14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.
Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Згідно частин 1 та 3 статті 4 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон № 2343-XII) арбітражні керуючі є суб`єктами незалежної професійної діяльності. Право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Законом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.
Порядок обчислення і сплати єдиного внеску встановлено положеннями Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»   (далі - Закон №2464-VІ).
Відповідно до п.п. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.
Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
За правилами п. 65.1 ст. 65 Податкового кодексу України взяття на облік фізичних осіб-підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
Згідно із п. 65.2 ст. 65 Податкового кодексу України облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.
Відповідно до п.п. 65.4.4 п. 65.4 ст. 65 Податкового кодексу України контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.
Згідно із п.п. 178.1, 178.2 ст. 178 Податкового кодексу України особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4 Закону №2343-XII арбітражний керуючий - це фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.
Арбітражні керуючі є суб`єктами незалежної професійної діяльності.
Враховуючи викладене, податковим законодавством передбачений обов`язок самозайнятих осіб стати на облік у контролюючому органі. При цьому, такий обов`язок визначений у разі, коли особа здійснює підприємницьку діяльність, а також у разі, коли особа здійснює незалежну професійну діяльність.
Водночас, контролюючий орган відмовляє у повторному взятті на облік особи, яка вже взята на облік як самозайнята особа, тобто, якщо особа взята на облік як самозайнята особа, яка здійснює підприємницьку діяльність, вона не повинна повторно ставати на облік та подавати документи як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність.
Діяльність арбітражних керуючих є незалежною професійною діяльністю, оподаткування доходів від отримання якої регулюється статтею 178 ПК України, лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства.
Отже, податковим законодавством виключена можливість подвійного взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа, у тому числі щодо справляння податку в окремому порядку.
Необхідність подачі окремих Звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску виникає лише у разі, якщо особа, яка провадить незалежну професійну діяльність та одночасно є фізичною особою-підприємцем здійснює відмінні види діяльності.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VІ єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За приписами п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VІ платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.
Частиною 3 ст. 5 Закону №2464-VІ визначено, що взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1 до Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників затвердженого наказом Міністерства фінансів України №116 від 24 листопада 2014 року.
Зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VІ вбачається, що   єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
За правилами ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VІ платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Судом першої інстанції вірно враховано, що ОСОБА_1 займається діяльністю арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та перебуває на обліку в податковому органі як фізична особа-підприємець, арбітражний керуючий. 
При цьому, позивач здійснював підприємницьку діяльність за кодами КВЕД 70.22 «Консультування з питань комерційної діяльності й керування» (основний), 82.99 «Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.»; 69.10 «Діяльність у сфері права».
Відтак, в даному випадку відсутні підстави вважати підприємницьку діяльність позивача відмінною від незалежної професійної діяльності.
З огляду на те, що види діяльності позивача як фізичної особи-підприємця та особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, співпадають, то у нього відсутній обов`язок з подання звітності як особа, що провадить незалежну професійну діяльність, оскільки у такому випадку буде мати місце подвійний облік ідентичної господарської діяльності, а відповідно - суперечитиме принципам податкового законодавства.
Зазначені висновки узгоджуються із висновками Великої Палати Верховного Суду   від 04 грудня 2018 року у   зразковій справі №520/3939/19 (Пз/9901/10/19). 
За таких обставин, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваної вимоги податкового органу.
Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та в силу пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

Суддя                                        В.П.Мельничук

Суддя                                        О.М.Оксененко