ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 листопада 2020 року           справа №200/1110/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г.,  Геращенко І.В.,  секретар судового засідання Антонюк А.С., за участю представника відповідача Пономарьова А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року (повний текст складено 31 липня 2020 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/1110/20-а (суддя І інстанції –  Бабаш Г.П.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Євромінерал” до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

                                                              В С Т А Н О В И В:

27 січня 2020 року ТОВ “Євромінерал” звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якій просило визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.09.2019 року № 0000111202 та № 0000101202.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в розрахунок сум, що міститься в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях, увійшли суми, які вже були предметом судового оскарження по іншим податковим повідомленням-рішенням. Позивач має судові рішення, якими вони визнані протиправними, отже у податкового органу не було підстав для встановлення фату порушень з боку платника податків.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року у справі № 200/1110/20-а позов задоволено частково, внаслідок чого визнано неправомірним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 11.09.2019 року № 0000111202, яким Товариству з обмеженою відповідальністю “Євромінерал” зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 66230 грн. Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 11.09.2019 року № 0000101202, яким Товариству з обмеженою відповідальністю “Євромінерал”відмовлено в надані бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 4234 грн. В решті позовних вимог відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що на момент перевірки у позивача був наявний податковий борг. Податковий кодекс передбачає, що у разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку зменшена на суму такого податкового боргу.                                                                                В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги.          Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  наступного. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “ЄВРОМІНЕРАЛ”, зареєстроване з 05.01.2007 року, перебуває на обліку у ГУ ДПС у Донецькій області.
06.08.2019 року Головне управлінням ДФС у Донецькій області провело перевірку та склало Акт № 182/05-99-12-02/34850038 “Про результати камеральної перевірки ТОВ “ЄВРОМІНЕРАЛ” з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за червень 2019.
Згідно пункту 3.5 акту перевіркою визначення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду встановлено, з урахуванням порушень в п.3.7, 3.9 акту розбіжності (завищення) в сумі 66230 грн.
Згідно пункту 3.7 акту перевірки встановлено, що ТОВ “ЄВРОМІНЕРАЛ” неправомірно сформовано суму від`ємного значення від постачальника КП “Компанія “Вода Донбасу” у сумі 320,56 грн. в порушення п. 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу, оскільки контрагентом податкові зобов`язання з отриманих сум не сплачені, за червень 2019 року податкова звітність з ПДВ не надана.
Також в п. 3.9 акту визначено, що відповідно до п. 200.12 ст. 200 Податкового кодексу у разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу. Згідно даних інтегрованої картки платника наявна заборгованість 4233,68 грн. до місцевого бюджету по платежу орендна плата з юридичних осіб.
На підставі даного акту відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 11.09.2019 року: № 0000111202, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2019 року на 66230 грн., та  № 0000101202, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість та встановлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування у сумі 4234 грн.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків і зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податковою контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Конституції України від 28.06.96 N 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010 N 2755-VI, тощо.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Порядок оскарження рішень контролюючих органів визначений у ст. 56 ПК України, п. 56.1 якої визначає, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 ст. 56 ПК України).
Згідно з п. 56.18. ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення.
Відповідно до п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.
До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій.
Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним контролюючим органом.
Відповідно до п. п. 61.1. ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способи здійснення податкового контролю перелічені у ст. 62 ПК України, до них відноситься, зокрема, відповідно до п. 62.1.3. ПК України здійснення податкового контролю шляхом проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до норм ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
У відповідності до ст. 86 Податкового кодексу України результати проведених перевірок оформлюються актом та шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень у разі виявлення податковим органом заниження чи завищення податкових зобов`язань платника податків.
Щодо спірного податкового повідомлення-рішення від 11.09.2019 року № 0000101202, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість та встановлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування у сумі 4234 грн., суд зазначає наступне. 
Пунктом 200.12 Податкового кодексу України визначено, що у разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.
Згідно інтегрованої картки товариства по орендній платі з юридичних осіб, станом на 11.09.2019 року, тобто на дату прийняття оскаржуваного рішення, за позивачем обліковувалась недоїмка в сумі 4233,68 грн. 
Тобто податковий орган правомірно, у відповідності вищенаведеної норми, відмовив у надані бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 4234 грн.
Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що оскільки 03.07.2019 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області відносно товариства прийняті податкові повідомлення-рішення за порушення строку сплати грошового зобов`язання по орендній платі з юридичних осібформи Ш № 0045564507 на суму 2877,48 грн. та форми Ш № 0045554507 на суму 1356,46 грн. позивача виникла заборгованість. Зазначені податкові повідомлення рішення оскаржені товариством в судовому порядку шляхом подання позовної заяви 08.08.2019 року. Проте у зв`язку з залишенням позовної заяви без руху, провадження у справі відкрито лише 23.09.2019 року. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року у справі № 200/10038/19-а задоволено позов ТОВ “ЄВРОМІНЕРАЛ” в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Ш № 0045564507 на суму 2877,48 грн. та форми Ш № 0045554507 на суму 1356,46 грн. На теперішній час рішення суду першої інстанції законної сили не набрало. 
Крім того, з інтегрованої картки товариства по орендній платі з юридичних осіб вбачається, що 16.10.2019 року податковим органом на підставі ухвали суду від 23.09.2019 року у справі № 200/10038/19-а виключено з обліку штрафну санкцію, внаслідок чого за підприємством обліковується переплата в розмірі 0,36 грн.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що хоча станом на дату прийняття рішення від 11.09.2019 року № 0000101202 податковий орган діяв у відповідності до приписів законодавства, в подальшому сума боргу по орендній платі набула статусу неузгодженого зобов`язання. Отже позивач має право на отримання бюджетного відшкодування у сумі 4234 грн. , а тому податкове повідомлення-рішення від 11.09.2019 року № 0000101202 підлягає скасуванню.
Щодо податкового повідомлення-рішення № 0000111202, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2019 року на 66230 грн., суд зазначає наступне. 
За приписами п. 200.1. Податкового кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно п. 200.4. Податкового кодексу при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума, зокрема, зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
В акті перевірки не наведені порушення, які на думку відповідача призвели до висновку про завищення позивачем суми від`ємного значення ПДВ за червень 2019 року.
На сторінці 6 акту перевірки міститься таблиця розбіжностей сум від`ємного значення, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, які обліковуються товариством та за даними перевірокза липень, вересень – грудень 2018 року, січень – червень 2019 року.
При цьому в акті зазначено, що враховуючи той факт, що частково сума рядка 21 за червень 2019 року була зменшена у відповідності з актами перевірок за березень 2019 року, квітень 2019 року, травень 2019 року, то різниця що підлягає зменшенню за червень складає 66230 грн.
Тобто наведене, а також пояснення представника відповідача наголошують на тому, що сума відкоригована податковим повідомленням-рішенням 66230 грн. – це сума, яка обліковується накопичувальним шляхом з урахуванням минулих періодів (за відрахуванням березня, квітня, травня 2019 року). Проте це не відповідає фактичним даним.
З таблиці розбіжностей убачається, що вона не має накопичувального характеру, сума розбіжностей за кожний звітний період обліковується окремо та мається рядок “усього”, в якому накопичувальним порядком визначена загальна сума розбіжностей в розмірі 466440 грн.
Отже сума зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість 66230 грн. визначена саме за червень 2019 року. При цьому акт не містить встановлених податковим органом фактів порушень позивачем податкового законодавства, які можуть бути перевірені судом. 
Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 
4) безсторонньо (неупереджено); 
5) добросовісно; 
6) розсудливо; 
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Саме у частині третій вказаної статті закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. Суб`єкти владних повноважень повинні враховувати ці критерії-принципи, знаючи, що адміністративний суд керуватиметься ними у разі оскарження відповідних рішень, дій чи бездіяльності.
Прийняття рішення, вчинення дії обґрунтовано – це урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії. Цей критерій вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в акті перевірки відсутні мотивовані висновки, які обґрунтовують прийняття відповідачем рішення про зменшення товариству розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2019 року на 66230 грн. Отже податкове повідомлення-рішення № 0000111202 від 11.09.2019 року є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.
При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року у справі № 200/1110/20-а - залишити без задоволення.  
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року у справі № 200/1110/20-а - залишити без змін.     
Повне судове рішення складено 09 листопада 2020 року.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                    І.В. Геращенко