ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2020 р.                                              Справа №5015/281/12

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
Суддя-доповідач                                                  Дубник О.П.
Судді                                                                      Зварич О.В.
Скрипчук О.С.

за участі секретаря судового засідання Гулик Н.Г.
розглянув апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю (далі  -   ТзОВ) "Комплект Сервіс" б/н від 03.05.2012
на рішення  Господарського суду Львівської області від 29.03.2012 (суддя Гоменюк З.П.)
у справі  № 5015/281/12
за позовом:  Першого заступника прокурора міста Львова в інтересах держави в особі Львівського комунального підприємства (далі  -   ЛКП) "Львівсвітло", м. Львів
до відповідача:  ТзОВ "Комплект Сервіс", м. Львів
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:  Львівської міської ради, м. Львів
про  розірвання     договору та стягнення 2  985 960 грн.

за участі представників:
від прокуратури : Рогожнікова Н.Б. – прокурор Львівської обласної прокуратури;
від позивача:  не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи: не з`явився.

1. Розгляд справи. 
Відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст.  35,  36,  37 ГПК України  не заявлялось.
Судове засідання   не фіксувалось за допомогою технічних засобів звукозапису згідно з ч. 3  ст. 222 ГПК України.
2.  Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.
У провадженні Львівського апеляційного господарського суду знаходилась апеляційна скарга ТзОВ "Комплект Сервіс" б/н від 03.05.2012 на рішення Господарського суду Львівської області від 29.03.2012 у справі № 5015/281/12.
Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.05.2015 (головуючий суддя Кузь В.Л., судді: Галушко Н.А., Орищин Г.В.) зупинено провадження у даній справі  та призначено по справі судову експертизу комп`ютерної техніки та програмних продуктів, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.
Згідно супровідного листа Львівського апеляційного господарського суду від 18.12.2015 справу направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
У зв`язку з звільненням судді Львівського апеляційного господарського суду Кузя В.Л., відповідно до рішення Вищої ради юстиції від 08.12.2016, розпорядженням керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду №104 від 09.12.2016 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2016 справу  розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді (судді -     доповідача) Матущака О.І., суддів Галушко Н.А. та Орищин Г.В.
Указом Президента України від 29.12.2017 №454/2017     «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах»     ліквідовано Львівський апеляційний господарський суд та утворено Західний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську та Чернівецьку області, з місцезнаходженням у місті Львові.
Указом Президента України від 28.09.2018 №295/2018 суддів Львівського апеляційного господарського суду переведено на роботу на посади суддів Західного апеляційного господарського суду.
Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України     Про судоустрій та статус суддів     (в редакції     Закону №2509-VIII від 12.07.2018) у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.
Суд, що ліквідується, в місячний строк з дня припинення здійснення правосуддя передає до новоутвореного суду матеріали та документи, пов`язані зі здійсненням таким судом повноважень, а судові справи та матеріали проваджень, що перебувають у володінні суду, що ліквідується, передаються негайно, до дня початку роботи новоутвореного суду.
В газеті     Голос України     №185 (6940) від 03.10.2018 опубліковано повідомлення про початок роботи Західного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.
Відповідно до частин 5, 7     ст. 31 Господарського процесуального кодексу України     у разі ліквідації суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Відтак, вказана справа №5015/281/12 передана до Західного апеляційного господарського суду.
Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи     між суддями від 18.10.2018 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді     доповідача) Дубник О.П., суддів Зварич О.В. та Скрипчук О.С.
Ухвалою від 23.10.2018 прийнято справу до провадження колегією суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді(судді доповідача) Дубник О.П., суддів Зварич О.В. та Скрипчук О.С.
13.07.2020 на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшов лист, підписаний директором Київського науково-дослідний інституту судових експертиз Рувін О.Г., в якому зазначається, що 22.12.2015 до Київського науково-дослідний інституту судових експертиз надійшла ухвала Львівського апеляційного господарського суду від 18.12.2015 про призначення експертизи у справі № 5015/281/12, однак станом на 06.07.2020 рахунок за проведення експертизи у справі №5015/281/12 не сплачено, а тому, у відповідності до пункту 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 за №53/5, ухвалу суду від 30.10.2015 залишено без виконання. Разом з листом Київського науково-дослідний інституту судових експертиз, на адресу суду повернуто матеріали справи №5015/281/12.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду, у складі колегії: головуючого судді Дубник О.П., суддів Зварич О.В. та Скрипчук О.С. від 16.07.2020, поновлено провадження у справі №5015/281/12 та застосовано принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до практики Європейського суду з прав людини.
Причини відкладення розгляду справи викладено в ухвалах суду.
В судовому засіданні 18.11.2010 прокурором та представником позивача було надано пояснення по суті апеляційної скарги.
В судове засідання з`явилася прокурор, представники позивача, відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися.
Відповідно до наявної в матеріалах справи розписки від 18.11.2020, представник позивача належним чином повідомлена про судове засідання 16.12.2020.
Третя особа про розгляд справи повідомлялася належним чином на офіційну електронну адресу, яка наявна на офіційному сайті Львівської міської ради.
Щодо неявки в судове засідання відповідача, то слід зазначити, що поштову кореспонденцію яку відповідачу надсилає суд, останнім не отримана та повертається на адресу суду з довідкою АТ «Укрпошта» про причини повернення/досилання «за закінченням терміну зберігання».
Слід зазначити, що поштова кореспонденція відповідачу судом направлялася за адресою, яка наявна в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (79015, м. Львів, вул. Героїв УПА, 73), однак така кореспонденція поверталася до суду, з зазначенням причини невручення «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до частин третьої та сьомої  статті 120 Господарського процесуального кодексу України  виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Пунктом 4 частини 6  статті 242 Господарського процесуального кодексу України  встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.
В своїх рішеннях, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі "Шульга проти України", пункт 28, № 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі "Мусієнко проти України", пункт 24, № 26976/06, від 20.01.2011). 
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).
Відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України   неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що явка представників апелянта не визнавалась обов`язковою, судова колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, так як судом вжито всіх можливі заходів для його належного повідомлення.
Інших клопотань процесуального характеру учасниками провадження не заявлялось.
3. Короткий зміст позовних вимог.
Перший заступник прокурора міста Львова звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом в інтересах держави в особі ЛКП «Львівсвітло» до ТзОВ «Комплект Сервіс» про розірвання договору №004 від 08.02.2008, укладеного між ЛКП «Львівсвітло» та ТзОВ «Комплект Сервіс»,  та стягнення 2  985 960 грн 00 коп,  сплачених за автоматизовану систему керування зовнішнім освітленням м. Львова.
В обґрунтування позовних вимог прокурор покликається на те, що відповідач відповідно до спірного договору зобов`язався розробити та інсталювати «автоматизовану систему керування зовнішніми освітленням м. Львова на базі технології «ADDAХ» (надалі система «ADDAХ»). Так як система «ADDAХ» розроблена і проінстальована з істотними порушеннями умов договору № 004, є не якісною, що робить неможливою її подальшу експлуатацію, позивач просить розірвати укладений договір та стягнути оплату в розмірі 2  986  960 грн 00 коп.
4.Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.03.2012  у справі позовні вимоги задоволено, розірвано укладений між ЛКП «Львівсвітло» та ТзОВ «Комплект Сервіс» договір №004 від 08.02.2008.  Стягнуто з ТзОВ «Комплект Сервіс» на користь ЛКП «Львівсвітло» 2  985 960 грн 00 коп сплачених за автоматизовану систему керування зовнішнім освітленням м. Львова.
При ухваленні рішення, судом першої інстанції зроблено висновок, що документами наявними в матеріалах справи підтверджено, що система «ADDAХ» є недосконалою і має багато функціональних недоліків. Висновками технічного звіту обстеження та проведення технічної експертизи автоматизованої системи управління зовнішнім електричним освітленням типу «ADDAХ», складеного ВАТ «ЛьвівОРГРЕС» підтверджується, що розробник не надав ЛКП „Львівсвітло” відповідним чином затверджену технічну документацію на елементи системи „ADDAХ”, робочий проект не містить необхідної інформації, монтаж устаткування апаратури системи „ADDAХ” у пунктах живлення виконаний не якісно, у порівнянні з аналогічними автоматизованими системами „ADDAХ” є менш надійною і на момент обстеження та проведення технічної експертизи є непрацездатною. таким чином висновком технічної експертизи доводиться, що система „ADDAХ” є не якісною, система розроблена і проінстальована з істотними порушеннями умов договору № 004, які роблять не можливою подальшу експлуатацію цієї системи.
5. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи сторін у справі.
5.1.  ТОВ «Комплект Сервіс» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області у справі №5015/281/12 від 29.03.2012 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, оскільки вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник, зокрема,  посилається на те, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення посилався та оцінював виключно докази, подані представниками прокуратури та позивача та жодним чином не досліджував та не оцінював заперечення відповідача та письмові пояснення з усіма доданими документами, які практично спростовують позовні вимоги та долучені до матеріалів справи докази.
Зокрема, як зазначає апелянт, представником відповідача у відзиві на позовну заяву зазначалося, що станом на момент розгляду справи у суді, інформація, зазначена в листах, доповідних, службових записках не відповідає дійсності, оскільки усі, передбачені Договором №004 від 08.02.2008 роботи відповідачем виконані, що підтверджується Актом №1 за серпень 2008 року, Актом №2 за червень 2009 року, Актом №3 за липень 2011 року, які, в силу ч.4 ст. 882 ЦК України, хоча і без підпису представника ЛКП «Львівсвітло» (замовника робіт), є дійсними, оскільки ані відмови, ані жодних зауважень щодо інформації, зазначеної в них, як того вимагає п. 4.6. Договору №004 від 08.02.2008 у ЛКП «Львівсвітло» не було.
Поряд з іншим, апелянт зазначає, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції посилається на звіт Інституту мікропроцесорних систем керування об`єктами електроенергетики Карпатського державного центру інформаційних засобів і технологій Національної Академії Наук України (далі – Інститут), в якому зазначено, що «програма ADDAX є ще дуже «сирою» та потребує доробки і випробувань», проте на переконання апелянта, суд першої інстанції не навів доводів щодо допустимості, належності та підстава для прийняття цього доказу.
Крім того, апелянт не погоджується з тим, що судом першої інстанції взято до уваги технічний звіт обстеження та проведення технічної експертизи автоматизованої системи управління зовнішнім електричним освітленням від 07.11.2011 (далі – Звіт), оскільки у звіті багато положень є взаємосуперечливі, зокрема, обстеженню та технічній експертизі піддавалася система, яка, як зазначають представники АТ «ЛьвівОРГРЕС», не працює, а отже, яким чином можна оцінювати роботу системи, яка не експлуатується.
Також апелянт зазначає, що весь звіт, який став основним доказом, на який покликався суд першої інстанції, складений лише на підставі вивчення технічної документації, зовнішнього огляду незрозуміло чого, оскільки проводився за нашої відсутності та лише зі слів однієї зацікавленої сторони договірних відносин.
На переконання апелянта, суд першої інстанції не надав жодної оцінки доказам, на які покликався представник відповідача, та які підтверджували, що основною причиною з якої відповідачем не було завершено виконання робіт стало те, що працівників ТОВ «Комплект Сервіс» просто фізично не допускали до об`єкту для завершення усіх робіт. 
А тому, зважаючи на все вищенаведене, апелянт переконаний, що суд першої інстанції односторонньо оцінював усі наявні докази, тобто без будь-якої належної оцінки та беззастережно приймав до уваги докази представників прокуратури та позивача, та в свою чергу не надав жодної правової оцінки правовій позиції та доказам відповідача.
Отже, апелянт вважає, що рішення суду є незаконним та безпідставним та має бути скасоване повністю.
5.2. Львівська міська рада подала відзив на апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу ТОВ «Комплект Сервіс» відхилити, рішення Господарського суду Львівської області від 29.03.2012 у справі №5015/281/12 залишити без змін.
Третя особа вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про недосконалість та неналежну якість системи освітлення, встановленої та розробленої відповідачем.
Львівська міська рада не погоджується із доводами апеляційної скарги ТОВ «Комплект Сервіс», вважає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки відповідачем було істотно порушено умови договору, внаслідок чого замовник – ЛКП «Львівсвітло» значною мірою було позбавлено того, на що розраховувало під час укладення договору, а саме на розроблення та інсталяцію «Автоматизованої системи керування зовнішнім освітленням м. Львова на базі технології ADDAX», вимоги до якої викладені у Технічному завданні, яке є додатком до договору, яка б функціонувала належним чином та забезпечувала нормальне функціонування системи освітлення у м. Львові.
6. Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.
08.02.2008 між ЛКП «Львівсвітло» та ТзОВ «Комплект сервіс» був укладений договір №004 (далі – Договір) (а.с.13-15, т.1).
Відповідно до п.1.1. Договору замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов`язання розробити та інсталювати «Автоматизовану систему керування зовнішніми освітленням м. Львова на базі технології «ADDAХ» (далі - Система «ADDAХ»), вимоги до якої викладені в Технічному завданні (Додаток №1) (а.с.16-18, т.1), що є невід`ємною частиною даного Договору.
Пунктом 2 Технічного завдання передбачено, що система «ADDAХ» має забезпечити автоматичне вимкнення живлення мережі дистанційного зовнішнього (вуличного) освітлення у відповідності з обраним графіком освітлення; дистанційний збір інформації стану обладнання в пункті управління та зміна графіків освітлення.
Згідно з п. 2.1. Договору вартість робіт по даному договору згідно протоколу договірної ціни (а.с.7-8, т.1), який є невід`ємною частиною даного Договору (Додаток №2), складає 2  985  960,00 грн в тому числі ПДВ 20% 497  660,00 грн.
Роботи можуть виконуватися поетапно згідно погоджених додатків, які є невід`ємною частиною даного Договору (п.2.2. Договору).
Відповідно до пункту 2.5. Договору замовник авансує підряднику 100% повної вартості робіт по даному договору на протязі 14 дні з дня підписання Договору.
Додатковою угодою №3 від 10.12.2008 до Договору №004 віл 08.02.2008 сторони погодити, що у зв`язку з неможливістю виконати роботи в терміни Графіком виконання робіт (Додаток №3), роботи виконуються в терміни обумовлені Графіком виконання робіт (Додаток №4), який є невід`ємною частиною Договору №004 від 08.02.2008 (а.с.23).
Додатковою угодою №4 від 31.03.2009 до Договору №004 віл 08.02.2008 сторони погодити, що у зв`язку з необхідністю доробки програмного забезпечення виконати роботи в терміни Графіком виконання робіт (Додаток №4), роботи виконуються в терміни обумовлені Графіком виконання робіт (Додаток №5), який є невід`ємною частиною Договору №004 від 08.02.2008 (а.с.24).
З протоколу наради по впровадженню «Автоматизованої системи керування зовнішнім освітленням м. Львова на базі технології ADDAX» від 23.02.2009 вбачається, що ЛКП «Львівсвітло» не може підписати Акти виконаних робіт через ряд суттєвих зауважень, пов`язаних з невідповідністю технічного завдання (а.с.25-26, т.1).
Відповідно до протоколу наради по впровадженню «Автоматизованої системи керування зовнішнім освітленням м. Львова на базі технології ADDAX» від 03.09.2009, ЛКП «Львівсвітло» не підписує Акти виконаних робіт. Виконані роботи не прийняті.
Актом прийому-передачі від 15.12.2008 встановлено передачу відповідачем позивачу апаратно-програмних засобів диспетчерського центру (а.с.29, т.1).
Як вбачається з листа №02/422 від 30.07.2009 ЛКП «Львівсвітло» звертає увагу ТОВ «Комплект Сервіс» на те, що Автоматизована система керування зовнішнім освітленням  м. Львова на базі технології ADDAX являється недосконалою, не відповідає вимогам роботи аварійно-диспетчерської служби м. Львова та знаходиться на стадії доопрацювання і не може бути прийнята в експлуатацію у такому стані (а.с.33, т.1).
Платіжним дорученням №1 від 21.02.2008 підтверджено перерахування ЛКП «Львівсвітло» на рахунок ТОВ «Комплект Сервіс» 2 300 000,00 грн, на виконання Договору №004 від 08.02.2008 (а.с.41, т.1).
Платіжне доручення №2 від 10.04.2008 свідчить про перерахування ЛКП «Львівсвітло» на рахунок ТОВ «Комплект Сервіс» 300  960,00 грн, на виконання Договору №004 від 08.02.2008 (а.с.42, т.1).
Крім того, відповідно до платіжного доручення №1 від 10.04.2008, ЛКП «Львівсвітло» перерахувало на рахунок ТОВ «Комплект Сервіс» 385  000,00 грн, на виконання Договору №004 від 08.02.2008 (а.с.43, т.1).
07.11.2011 першим заступником генерального директора – головним інженером АТ «ЛьвівОРГРЕС» Кондратенко В.Г. затверджено Технічний звіт обстеження та проведення технічної експертизи автоматизованої системи управління зовнішнім електричним освітленням ЛКП «Львівсвітло» типу «ADDAX», інв.№18577 (далі – Технічний звіт) (а.с.44-76, т.1).
Як вбачається з розділу «Висновки та рекомендації» Технічного звіту, зокрема пункту 15, система ADDAX представляє собою досить складну автоматизовану систему з закритим доступом до програмного забезпечення. На момент обстеження і проведення технічної експертизи вона не була працездатною. Недоліки на устаткуванні системи ADDAX, що безпосередньо встановлене на місцях в штатній системі управління зовнішнім освітленням, усунути практично неможливо.
Відповідно до висновку експерта №8103/12-35 від 12.03.2015 за результатами проведення дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів та дослідження телекомунікаційних систем  (обладнання) та засобів (а.с.3-10, т.3), на час проведення досліджень «Автоматизована система керування зовнішнім освітленням м. Львова на базі технології  «ADDAX» , в цілому знаходилась у неробочому стані.
Призначена на клопотання відповідача судом судова експертиза не була проведена через  неоплату її вартості  відповідачем.
7. Норми права та мотиви, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови, висновки суду.
Відповідно до  п.9 ч. 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України в редакції Закону № 2147-УШ від 03.10.2017 зі змінами,  справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу,  розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Згідно зі  ст. 269 ГПК України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі, у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального та дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Предметом позову є вимога про розірвання договору підряду та стягнення коштів.
Згідно з п. 1 ч. 2  ст. 11 ЦК України  підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до  ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Відповідно до  ст. 629 ЦК України  договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частина 1  статті 526 ЦК України  встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Дослідивши зміст договору від 08.02.2008 №004, колегія суддів вважає вірним висновок місцевого господарського суду про те, що такий за своєю правовою природою є договором підряду, правове регулювання якого здійснюється  Цивільним кодексом України,  Господарським кодексом України  та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч.1  ст. 837 ЦК України  за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 1 ч. 1  ст. 611 ЦК України  у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору.
Згідно  ст. 615 ЦК України  у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.
Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.
Цивільне законодавство базується на принципі обов`язкового виконання сторонами зобов`язань за договором. За загальним правилом, закріпленим у ч. 1  ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Оцінка порушення умов договору, як істотне, повинна здійснюватись судом відповідно до критерію, що встановлений абзацом другим ч. 2  ст. 651 ЦК України, а саме, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.    
Отже, оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що сталися у сторони, яка вимагає розірвання договору. Обґрунтування істотності (значної міри) порушення умов договору відповідачем і підлягає дослідженню і оцінці в межах цієї справи.
Так, зі змісту пункту 1.1 договору вбачається, що предметом договору є зобов`язання підрядника розробити та інсталювати  «Автоматизовану систему керування зовнішнім освітленням м. Львова на базі технологій «ADDAX».
З приписів пункту 4.6. договору вбачається, що після досягнення мети, передбаченої п. 1.1 цього договору, виконавець надає замовнику акт прийому-передачі виконаних робіт в 2 примірниках.
Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що автоматизована система управління зовнішнім електричним освітленням типу «ADDAX» має ряд недоліків та на момент обстеження і проведення технічної експертизи не була працездатною, що свідчить про істотне порушення відповідачем умов договору №004 від 08.02.2008.
Крім того, відповідно до висновку експертизи №8103/12-35 від 12.03.2015 за результатами проведення дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів та дослідження телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів, на час проведення досліджень «Автоматизована система керування зовнішнім освітленням м. Львова на базі технології «ADDAX», в цілому, знаходилась в неробочому стані.
Поряд з іншим, матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем зобов`язань за спірним договором.
Положеннями статті 857 ЦК України  унормовано, що робота виконана підрядником має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або не повноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.
Згідно з п.3  ст. 858 ЦК України  якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.
Відповідно до п.5  ст. 858 ЦК України  підрядник, який надав матеріал для виконання роботи, відповідає за його якість відповідно до положень про відповідальність продавця за товари неналежної якості.
Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, умови спірного договору, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що позивачем доведено істотне порушення відповідачем зобов`язань за договором №004 від 08.02.2008, є підставою для його розірвання.
Щодо позовних вимог про стягнення 2  985  960,00 гривень авансової попередньої оплати, то апеляційний    господарський суд виходить з наступного.
З приписів ч.2 ст. 678 ЦК України У  разі  істотного  порушення  вимог  щодо  якості  товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.
Оскільки суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для розірвання договору у зв`язку з істотним порушенням його умов відповідачем, то, відповідно, сплачена позивачем сума    попередньої оплати в розмірі 2  985  960,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до  ст. 236 ГПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до  статті 276 Господарського процесуального кодексу України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому рішення Господарського суду Львівської області від 29.03.2012 у справі №5015/281/12 необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
8. Судові витрати.
У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд на підставі  ст. 129 ГПК України  дійшов до висновку про покладення на апелянта витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. 

Керуючись ст.ст.  129, 252,    269,  270,  275,    276,  281,  282 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплект Сервіс» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 29.03.2012 у цій справі без змін.
2. Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянта.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені § 1 глави  2  Розділу  IV ГПК України.
4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено 24.12.2020.
Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                                О.П.Дубник

Судді                                                                                                    О.В.Зварич

                                                                                                    О.С.Скрипчук