П О С Т А Н О В А
іменем  України 

13 жовтня 2020 року 	 	справа 280/3832/19	

                    Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
                              головуючий суддя  Суховаров А.В. 
                                    судді  Ясенова Т.І., Головко О.В.,     
                                        при секретарі  Троянові А.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.11.2019 (суддя Максименко Л.Я.) в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

          Приватне акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор» 07.08.2019 звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просить визнати протиправним і скасувати податкові повідомлення-рішення:
    - №0002744713 від 31.07.2019 в частині зменшення від`ємного значення податку на прибуток на 247’ 371’ 080гр48коп; 
    - №0002784713 від 31.07.2019 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість основний платі 12621гр, штрафні санкції 6310гр50коп, всього 18931гр50коп (т1ас4). 

          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.11.2019 позов задоволений (т2ас243).  

В апеляційній скарзі Офіс великих платників податків просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказують, що у підприємства мається заборгованість з невиплачених дивідендів на суму 259’ 322’ 630гр23коп, по якій минув трирічний строк позовної давності. Суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги акти звірок про визнання боргу оскільки відсутні дати їх складання, прізвища головних бухгалтерів юридичних осіб, які мали отримати дивіденди. Також є недоведеною реальність господарських операцій з ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «СТО Каховська», підприємцем ОСОБА_1 (т3ас1).  

          Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Згідно акту №74/28-10-47-13/00213428 від 05.07.2019 документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Запоріжтрансформатор», проведеної Офісом великих платників податків, згідно протоколу №29 від 22.02.2013 зборів акціонерів, розподілений прибуток, отриманий в 2012 році, та затверджений розмір річних дивідендів 945’ 987’ 000гр. Станом на 31.12.2018 на рахунку 6710000 «розрахунки по дивідендам» обліковується заборгованість в сумі 259’ 322’ 630гр23коп, по якій станом на 23.08.2016 минув трирічний строк позовної давності, передбачений статтею 257 ЦК України. Невиплачені дивіденди є безнадійною кредиторською заборгованістю та підлягає включенню до складу доходів. 
ПАТ «Запоріжтрансформатор» не відображено у складі доходів і витрат операції з дисконтування поворотної фінансової допомоги, що призвело до заниження фінансового результату у взаємовідносинах з ТОВ «Енерджі сервіс» в 2018 році на 50’ 314’ 863гр.
Протягом 2016-2018 років не відображено у складі доходів операції з безоплатного отримання активів, що призвело до заниження фінансового результату на 115’ 030гр28коп. Від ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «СТО Каховська», підприємця ОСОБА_1 отримані товарно-матеріальні цінності без наявності буд-яких первинних документів.
Встановлено завищення податкового кредиту на 12621гр по взаємовідносинам з ТОВ «Промелектроніка», ОСОБА_1 оскільки не підтверджено постачання товару по ланцюгу з попередніми контрагентами. Реальність операцій не підтверджуються наявними трудовими ресурсами, виробничо-складськими приміщеннями, іншим майном.
Своєчасно не нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 329’ 757гр73коп (т3ас46).

Офісом великих платників податків прийняті податкове повідомлення-рішення 
    - №0002744713 від 31.07.2019 про зменшення від`ємного значення податку на прибуток на 334’ 834’ 004гр (т1ас42). 
    - №0002784713 від 31.07.2019 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість основний платі 12621гр, штрафні санкції 6310гр50коп, всього 18931гр50коп (т1ас40);

          Предметом оскарження у цій справі є обгрунтованість висновку Офісу великих платників податків щодо включення до складу доходів заборгованості по дивідендам в сумі 259’ 322’ 630гр23коп та стосовно нереальності господарських операцій з ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «СТО Каховська», підприємцем ОСОБА_1 . В судових засіданнях представник позивача пояснив, що вони погоджуються з іншими порушеннями, описаними в акті перевірки. 

Згідно виписки з протоколу №29 від 22.02.2013, черговими зборами акціонерів ПАТ «Запоріжтрансформатор» прийнято рішення про розподіл прибутку за 2012 рік в розмірі 945’ 987’ 000гр (т2ас98). Згідно протоколу №14/01-13 від 14.01.2013, наглядовою радою товариства визначений строк виплати дивідендів з 01.03.2013 по 22.08.2013 (т2ас99). Протягом 2013 року виплачено дивідендів засновникам 685’ 663’ 135гр. Невиплаченими залишились дивіденди на користь Zadano ltd 64’ 987’ 447гр73коп, Azidano ltd 64’ 986’ 163гр.73коп, Karatano ltd 64’ 984’ 123гр03коп, Artamare ltd 52’ 298’ 315гр99коп, фізичних осіб 11’ 656’ 104гр44коп, інших юридичних осіб 454’ 527гр47коп, - всього 259’ 322’ 630гр23коп.  

          Відповідно до статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.  
          
          Відповідно до частини 1 статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
          Відповідно до частини 3 статті 264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

          Згідно акту звірки між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та Zadano ltd, станом на 31.12.2015 заборгованість по дивідендам становить 64’ 987’ 450гр (т2ас102).
Згідно акту звірки між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та Azidano ltd, станом на 31.12.2015 заборгованість по дивідендам становить 64’ 986’ 160гр (т2ас101).
Згідно акту звірки між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та Karatano ltd, станом на 31.12.2015 заборгованість по дивідендам становить 64’ 984’ 120гр (т2ас103).
Згідно акту звірки між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та Artamare ltd, станом на 31.12.2015 заборгованість по дивідендам становить 52’ 298’ 320гр (т2ас104).
Згідно акту звірки між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та Zadano ltd, станом на 31.12.2016 заборгованість по дивідендам становить 64’ 987’ 450гр (т2ас106).
Згідно акту звірки між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та Azidano ltd, станом на 31.12.2016 заборгованість по дивідендам становить 64’ 986’ 160гр (т2ас105).
Згідно акту звірки між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та Karatano ltd, станом на 31.12.2016 заборгованість по дивідендам становить 64’ 984’ 120гр (т2ас107).
Згідно акту звірки між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та Artamare ltd, станом на 31.12.2016 заборгованість по дивідендам становить 52’ 298’ 320гр (т2ас108).
Згідно акту звірки між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та Zadano ltd, станом на 31.12.2017 заборгованість по дивідендам становить 64’ 987’ 450гр (т3ас115).
Згідно акту звірки між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та Azidano ltd, станом на 31.12.2017 заборгованість по дивідендам становить 64’ 986’ 160гр (т3ас116).
Згідно акту звірки між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та Karatano ltd, станом на 31.12.2017 заборгованість по дивідендам становить 64’ 984’ 120гр (т3ас117).
Згідно акту звірки між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та Artamare ltd, станом на 31.12.2017 заборгованість по дивідендам становить 52’ 298’ 320гр (т3ас118).
Згідно акту звірки між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та Zadano ltd, станом на 31.12.2018 заборгованість по дивідендам становить 64’ 987’ 450гр (т3ас119).
Згідно акту звірки між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та Azidano ltd, станом на 31.12.2018 заборгованість по дивідендам становить 64’ 986’ 160гр (т3ас120).
Згідно акту звірки між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та Karatano ltd, станом на 31.12.2018 заборгованість по дивідендам становить 64’ 984’ 120гр (т3ас121).
Згідно акту звірки між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та Artamare ltd, станом на 31.12.2018 заборгованість по дивідендам становить 52’ 298’ 320гр (т3ас122).

Суд першої інстанції правильно вказав, що відсутність прізвищ головних бухгалтерів юридичних осіб, які мали отримати дивіденди, не спростовує вчинення ПАТ «Запоріжтрансформатор» дій, що свідчать про визнання боргу. В судовому засіданні досліджені оригінали актів звірок. Акти підписані головним бухгалтером ПАТ «Запоріжтрансформатор» та скріплені печаткою підприємства, що свідчить про безумовне визнання заборгованості по дивідендам на 31.12.2015, на 31.12.2016, на 31.12.2017, на 31.12.2018. 
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.10.2019 відкрито провадження у справі №908/2828/19 про банкрутство ПАТ «Запоріжтрансформатор».                     Перелічені в актах звірок юридичні особи, перед якими мається борг по дивідендах, пред`явили грошові вимоги до позивача (т3ас123).
Крім того, на сторінці 12 акту перевірки вказано, що протягом 2016-2018 років виплачувались дивіденди фізичним особам.  
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з окружним судом, що заборгованість по дивідендам на суму 259’ 322’ 630гр23коп не є безнадійною кредиторською заборгованістю.   

          Відповідно пункту 14.1.181 статті 14 Податкового Кодексу України, податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду.  
Відповідно до абзацу 1 пункту 44.1 статті 44 Податкового Кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. 
Відповідно до абзацу 2 пункту 44.1 статті 44 Податкового Кодексу України, платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом 1 цього пункту.
Відповідно до абзацу 1 пункту 44.2 статті 44 Податкового Кодексу України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку і фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
          Відповідно до абзацу 1 пункту 134.1.1 статті 134 Податкового Кодексу України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
          Відповідно до абзаців 2-4 пункту 134.1.1 статті 134 Податкового Кодексу України, якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
          Відповідно до абзаців 5-7 пункту 134.1.1 статті 134 Податкового Кодексу України, якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Відповідно до абзацу 10 пункту 134.1.1 статті 134 Податкового Кодексу України, для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового Кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані в разі здійснення операцій: а) придбання або виготовлення товарів і послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (в тому числі в зв`язку з придбанням або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ?) ввезення товарів або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до абзаців 1-3 пункту 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулась раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. 
Відповідно до абзацу 4 пункту 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України, для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних.
          Відповідно до абзаців 1-4 пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду в зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, в тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи); ввезенням товарів або необоротних активів на митну територію України. 
Відповідно до абзацу 5 пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України, нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватись в оподатковуваних операціях в межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до абзацу 1 пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) в зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригувань до таких податкових чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу 2 пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, в разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними в абзаці 1 цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 3 пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, податкові накладні, отримані з єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового Кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
          Відповідно до абзацу 1 пункту 200.2 статті 200 Податкового Кодексу України, при позитивному значенні суми, розрахованої відповідно до пункту 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету в строки, встановлені цим розділом.
Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового Кодексу України, при від`ємному значенні суми, розрахованої відповідно до пункту 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (в тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника в сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг в попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового Кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. В податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена в статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). В разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства – платника податку стороною договору, в податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена в статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без врахування податку; ж) ставка податку та сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг – код послуги згідно з державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.
Відповідно до абзацу 1 пункту 201.10 статті 201 Податкового Кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Відповідно до абзацу 2 пункту 201.10 статті 201 Податкового Кодексу України, податкова накладна, складена та зареєстрована в єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до абзацу 3 пункту 201.10 статті 201 Податкового Кодексу України, податкова накладна або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Відповідно до абзацу 10 пункту 201.10 статті 201 Податкового Кодексу України, якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також в разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді в текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Відповідно до абзацу 12 пункту 201.10 статті 201 Податкового Кодексу України, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Відповідно до абзацу 13 пункту 201.10 статті 201 Податкового Кодексу України, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в єдиному реєстрі податкових накладних.

          Згідно реєстраційних документів, основним видом діяльності ПАТ «Запоріжтрансформатор» є виробництво електродвигунів, генераторів, трансформаторів (т1ас28-39).

Між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та ТОВ «Промелектроніка» укладений договір К004041 від 19.07.2013 на поставку електрообладнання. Згідно специфікацій, рахунків-фактур, видаткових накладних, податкових накладних, прибуткових ордерів, накладних на внутрішнє переміщення товарно-матеріальних цінностей, - на адресу позивача поставлено електротехнічне обладнання на суму 8256гр. За придбану продукцію позивач повністю розрахувався, в тому числі сплатив податок на додану вартість (т1ас92-т2ас54).
Між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та ТОВ СТО «Каховське» укладений договір GI003949 від 16.12.2014 підряду на ремонт і технічне обслуговування автомобілів. Згідно актів виконаних робіт, рахунків, свідоцтв про реєстрацію відремонтованих автомобілів, податкових накладних, - виконані роботи з ремонту і технічного обслуговування автомобілів позивача на загальну суму 115’ 030гр28коп. За виконані роботи позивач повністю розрахувався, в тому числі сплатив податок на додану вартість (т2ас109-185).
Між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та  ОСОБА_1 укладений договір К004894 від 10.05.2016 на поставку шпал. Згідно специфікацій, рахунків-фактур, видаткових накладних, податкових накладних, товарно-транспортних накладних, прибуткових ордерів, складських документів, актів виконаних робіт, актів приймання-здачі відремонтованих залізничних колій, - на адресу позивача поставлені шпали на суму 54691гр30коп. За придбану продукцію позивач повністю розрахувався, в тому числі сплатив податок на додану вартість (т2ас55-97).

Податкові накладні та інші первинні бухгалтерські документи по всім операціям, на які посилається Офіс великих платників податків, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», пункту 201.1 статті 201 Податкового Кодексу України. Податкові накладні зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних. Інформація, що міститься в первинних бухгалтерських документах, відображена в рахунках бухгалтерського обліку Дт201 «сировина і матеріали», Дт631 «розрахунки з постачальниками», Дт6311 «розрахунки з постачальниками», Дт644 «податковий кредит», Кт311 «розрахунковий рахунок», Кт631 «розрахунки з постачальниками», Кт2018 «інші матеріали», Кт3711 «розрахунки по виданим авансам», Кт6442 «податок на додану вартість», 2018000 «інші матеріали», 3711000 «розрахунки за виданими авансами», 6311000 «розрахунки за матеріали», 6312100 «розрахунки за послуги», 6440000 «податковий кредит», 9112600 «послуги сторонніх організацій» 9113210 «поточний ремонт». Тобто відбулась реальна зміна в майнових активах платників податків, що безумовно свідчить про дійсність господарських операцій. 

Вирішуючи справу по суті, суд першої інстанції правильно вказав, що відповідно до абзацу 3 пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, податкові накладні, отримані з єдиного реєстру податкових накладних, є для ПАТ «Запоріжтрансформатор» достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Крім того, за придбану продукцію, отримані послуги у ТОВ «Промелектроніка», ТОВ СТО «Каховське», підприємця ОСОБА_1 позивач повністю розрахувався, в тому числі сплатив податок на додану вартість в ціні продукції, наданих послуг. Матеріальні цінності, які надійшли до ПАТ «Запоріжтрансформатор», належним чином оприбутковані та в подальшому використані у власній господарській діяльності. Господарські операції повністю відповідають статутним цілям діяльності підприємства.
Таким чином, Офіс великих платників податків зобов`язує підприємство вдруге сплатити податок на додану вартість за одні й ті самі операції.  
          Стосовно доводів відповідача про непідтвердженність постачання товарів по ланцюгу з попередніми контрагентами, колегія суддів виходить з наступного: по-перше, ПАТ «Запоріжтрансформатор» не є стороною договорів з контрагентами своїх постачальників і ніякого відношення до них не має; по-друге, відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомочним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.   
          Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів і послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої з безпосереднім постачальником. Податкові органи не позбавлені права звернутись до адміністративного суду з вимогою про визнання недійсним правочину, укладеного з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та стягнення в дохід держави коштів, одержаних сторонами оспорюваного правочину, як це передбачено частиною 3 статті 228 ЦК України. Умовою для визнання недійсним правочину, який суперечить інтересам держави та суспільства, є встановлення умислу в діях осіб, що уклали такий правочин, в судовому рішенні про визнання правочину недійсним.   
          Відповідно до пункту 201.4 Податкового Кодексу України, податкова накладна складається в двох примірниках в день виникнення податкових зобов`язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. В разі складання податкової накладної в паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.
          Відповідно до пункту 201.10 Податкового Кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів, послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що відповідальність за не внесення до бюджету податку на додану вартість повинні нести постачальники товарів, а не позивач, який сплатив податок на додану вартість в ціні придбаних товарів. Як пояснив в судовому засіданні представник Офісу великих платників податків, податок на додану вартість повністю перерахований контрагентами до бюджету.    Тобто відповідач фактично намагається вдруге покласти на ПАТ «Запоріжтрансформатор» зобов`язання з податку на додану вартість.

Окружний суд дійшов обгрунтованого висновку, що реальність поставок позивачу продукції та надання послуг підтверджена платіжними документами про перерахунок коштів, рахунками, податковими накладними, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, актами виконаних робіт, обліковими документами на придбання товарно-матеріальних цінностей, які містяться в матеріалах справи та на які є посилання в акті перевірки. 
Таким чином, наявність у позивача документів, складених по факту придбання товару відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», спростовує доводи податкової інспекції про недоведеність господарських операцій. 
          Висновки в акті перевірки що реальність операцій не підтверджуються наявними трудовими ресурсами, виробничо-складськими приміщеннями, іншим майном є тільки припущеннями відповідача. Посилання лише на бази даних не може бути підставою для достовірного висновку про неспроможність ТОВ «Промелектроніка», ОСОБА_1 , ТОВ «СТО Каховська» здійснювати господарську діяльність. Належних доказів відсутності у контрагентів позивача можливості поставити товар не представлено. 

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового Кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
          Відповідно до положень статті 183 Податкового Кодексу України, реєстрація осіб як платників податку здійснюється податковими органами та діє до дати її анулювання.          
          Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
          Перелічені в акті перевірки юридичні особи перебувають в Єдиному державному реєстрі, мають свідоцтва платників податків, в тому числі податку на додану вартість.
          Європейський Суд з прав людини в пункті 38 рішення від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» зазначив: коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання в системі відшкодування податку на додану вартість, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування податку на додану вартість за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.
          Також Європейський Суд з прав людини в пунктах 70, 71 рішення від 22.01.2009 у справі «Булвес проти Болгарії» зазначив: якщо національні власті у відсутність яких-небудь вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи в зловживанні, пов`язаному із сплатою податку на додану вартість, який нараховується з операцій в ланцюзі постачань, або яких-небудь вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж карають одержувача, який повністю виконав свої обов`язки, за дії або бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і відносно якого у нього не було засобів відстежування і забезпечення його старанності, то власті виходять за рамки розумного та порушують справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільних інтересів і вимогами захисту прав власності. Враховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов`язків з подання звітності по податку на додану вартість, неможливість для неї забезпечити дотримання постачальником обов`язків подавати звітність по податку на додану вартість і той факт, що ніякого шахрайства відносно системи податку на додану вартість, про який компанія-заявник знала або могла знати, здійснено не було, компанія-заявник не повинна нести наслідки невиконання постачальником обов`язків своєчасного подання звітності по податку на додану вартість і в результаті сплачувати податок на додану вартість вдруге, а також сплачувати пені.    
          Суб`єктом владних повноважень не доказано наявність порушень, безпосередньо допущених ПАТ «Запоріжтрансформатор» при придбанні товарів. Позивач не має відношення до діяльності інших суб`єктів, ніяк не може впливати на оформлення ними документів, не наділений повноваженнями перевіряти посадових осіб контрагентів та не може нести відповідальність за їх дії.
Верховний Суд в постанові від 02.06.2020 у справі №620/1024/19 наголосив, що норми   Податкового Кодексу України   не ставлять в залежність право платника податків на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник дійсно придбав товари, послуги, призначені для використання в господарській діяльності, та мав реальні витрати в зв`язку з їх придбанням. Порушення постачальником товару, послуг в ланцюгу постачання податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем вимог закону. Покупець не повинен зазнавати негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено про його обізнаність щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
   
З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.11.2019 – без змін.    

Постанова набирає законної сили з 13.10.2020 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови. 

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 13.10.2020.
                    Повну постанову складено 15.10.2020.

Головуючий суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               судді                                                                      Т.І. Ясенова 

                               судді                                                                      О.В. Головко