Справа № 991/9071/20
Провадження № 1-кс/991/9299/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року                                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 
за участю: 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення першого заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про відмову у задоволенні скарги на недотримання строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000003293 від 18.10.2017,
ВСТАНОВИВ:
04.11.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 , на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.11.2020 скаргу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 . 
Ухвалою від 06.11.2020 відкрито провадження за скаргою.
І. Доводи скарги.
Адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 15.10.2020 ним на адресу виконувача обов`язків керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі – САП) ОСОБА_5 подана скарга відповідно до вимог ст. 308 КПК України на недотримання слідчим, прокурором розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000003293 від 18.10.2017. За результатами розгляду цієї скарги перший заступник керівника САП ОСОБА_5 листом № 16/1/2-100062вих-20 від 23.10.2020 повідомив захисника про відмову у задоволенні скарги, який було направлено 26.10.2020.
Адвокат ОСОБА_3 не погоджується з доводами прокурора, наведеними у вищевказаному листі, та вважає, що це рішення було прийнято з порушенням процесуального законодавства зважаючи на те, що:
-його право на оскарження прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування не може бути віднесено до процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, оскільки може бути доручена захиснику, що відповідає змісту ч. 3,4,5 ст. 42 та ст. 308 КПК України;
-він з 01.10.2019 є захисником ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 42017000000003293 від 18.10.2017, і з цього моменту, згідно із ч. 4 ст. 46 КПК України, користується процесуальними правами, передбаченими процесуальним законодавством України.
Заявник вважає, що виконані упродовж 2017-2019 років органом досудового розслідування процесуальні дії та прийняті процесуальні рішення під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000003293 від 18.10.2017 відносно ОСОБА_4 дають підстави стверджувати, що датою початку обчислення строку досудового розслідування є дата складання письмового повідомлення про підозру, а саме 28.09.2017, яку сторона обвинувачення вважає моментом повідомлення про підозру ОСОБА_4 .
Адвокат ОСОБА_3 наводить факти, які, на його думку, підтверджують закінчення 17.04.2020 у кримінальному провадженні № 42017000000003293 двомісячного строку досудового розслідування, що визначений ст. 219 КПК України, та не продовження строків досудового розслідування та нездійснення жодних дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України.
Враховуючи викладене, заявник просить:
-скаргу адвоката ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , на рішення першого заступника керівника САП ОСОБА_5 від 23.10.2020 про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 42017000000003293 задовольнити;
-рішення першого заступника керівника САП ОСОБА_5 від 23.10.2020, викладене у листі № 16/1/2-100062вих-20, на скаргу адвоката ОСОБА_3 від 15.10.2020 скасувати;
-зобов`язати керівника САП, його першого заступника чи заступника розглянути скаргу адвоката ОСОБА_3 від 15.10.2020, за результатами розгляду якої встановити старшому прокурору групи прокурорів САП, якою здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 42017000000003293 від 18.10.2017 розумний строк для здійснення однієї з дій, що передбачені ч. 2 ст. 283 КПК України – 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, у кримінальному провадженні № 42017000000003293 від 18.10.2017 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 369, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 369 КК України.

ІІ. Судовий розгляд.
Адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги та просив її задовольнити.
Прокурор САП ОСОБА_5 був належним чином повідомлений про час та дату проведення судового засідання щодо розгляду скарги, однак для участі під час судового розгляду не з`явився. З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України наявні підстави для розгляду скарги без його участі.

Заслухавши доводи учасників провадження, дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов таких висновків.
ІІІ. Обставини, встановлені слідчим суддею.
Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування, а Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою – процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 42017000000003293 від 18.10.2017 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 369, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 369 КК України.
15.10.2020 на ім`я заступника виконуючого обов`язків керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 захисником ОСОБА_4 – адвокатом ОСОБА_3 надіслано скаргу на недотримання розумних строків досудового розслідування та вимогою встановити старшому прокурору групи прокурорів САП, яким здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 42017000000003293 від 18.10.2017, розумний строк для здійснення однієї з дій, що передбачені ч. 2 ст. 283 КПК України, а саме: 1) закриття кримінального провадження; 2) звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, у кримінальному провадженні № 42017000000003293 від 18.10.2017 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 369, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 369 КК України.
Листом за вих. № 16/1/2-25743-20 від 23.10.2020 перший заступник керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 повідомив, що підстав для розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 308 КПК України, наразі не вбачає, з огляду на заборону ототожнення адвоката з його клієнтом та можливість подання такої скарги безпосередньо підозрюваним.
IV. Оцінка та висновки слідчого судді.
Частиною 1 ст. 308 КПК України визначено право, зокрема, підозрюваного оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. 
Згідно з ч. 2 ст. 308 КПК України така скарга повинна бути розглянута прокурором вищого рівня протягом 3-х днів після її подання і в разі наявності підстав для задоволення відповідному прокурору мають бути надані обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.
Пунктом 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено право на оскарження на досудовому провадженні рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування – особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
У своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 просить суд:
-скасувати рішення першого заступника прокурора САП ОСОБА_5 ;
-зобов`язати першого заступника прокурора САП ОСОБА_5 встановити старшому прокурору групи прокурорів САП, якою здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 42017000000003293 від 18.10.2017 розумний строк для здійснення однієї з дій, що передбачені ч. 2 ст. 283 КПК України.

1)Щодо вимоги про скасування рішення. 
Стаття 308 КПК України не містить вимог щодо процесуального оформлення рішення прокурора за результатами розгляду скарги на недотримання розумних строків, що не виключає оформлення його у виді листа. 
Водночас, із аналізу ст. 308 та 110 КПК України вбачається, що у будь-якому разі рішення за результатами розгляду скарги має містити зміст обставин та обґрунтування мотивів для прийняття того чи іншого рішення.
Зі змісту рішення першого заступника керівника САП ОСОБА_5 вбачається, що підставою для відмови у розгляді скарги адвоката ОСОБА_3 , у порядку ст. 308 КПК України, стало подання скарги неналежним суб`єктом. На його думку, право на оскарження недотримання розумних строків слідчим, прокурором до прокурора вищого рівня має виключно підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, а захисник користується усіма процесуальними правами підозрюваного, захист якого від здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним. Розгляд скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , перший заступник керівника САП ОСОБА_5 розцінює як порушення заборони ототожнення адвоката з клієнтом.
Слідчий суддя не погоджується з вказаною позицією прокурора, а тому вважає, що рішення першого заступника керівника САП ОСОБА_5 від 23.10.2020 по суті є формальною відмовою у розгляді скарги адвоката ОСОБА_3 від 15.10.2020.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України стороною кримінального провадження з боку захисту є підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники. 
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Підозрюваний має право, в тому числі, оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У ч. 1 ст. 45 КПК України передбачено, що захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію). У ч. 4 ст. 46 КПК України передбачено, що захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.
Зі змісту ст. 308 КПК України вбачається, що вона надає підозрюваному право оскаржувати дії, бездіяльність або рішення слідчого чи прокурора, які пов`язанні з недотриманням розумних строків під час досудового розслідування. Такі права можуть реалізовуватись підозрюваним через свого захисника, і не передбачають його безпосередньої участі, так як пов`язані з реалізацією підозрюваним своїх процесуальних можливостей як представника сторони захисту у кримінальному провадженні.
Так, оскаржуючи недотримання строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000003293 від 18.10.2017 адвокат ОСОБА_3 діяв виключно в інтересах ОСОБА_4 , який набув статус підозрюваного у вказаному провадженні і на даний момент не перебуває на території України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя встановив, що перший заступник керівника САП ОСОБА_5 при розгляді скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , щодо недотриманням розумних строків під час досудового розслідування, не надавав оцінку доводам, наведеним у скарзі, та не здійснив її належний розгляд по суті. Вказане рішення не є вмотиваним та обґрунтованим, що є безпосередньою вимогою положень КПК України.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення під час досудового розслідування, слідчий суддя, зокрема, може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора.
З урахуванням встановлених обставин, слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення скарги в частині вимог про скасування рішення заступника першого заступника керівника САП ОСОБА_5 оформлене у листі за вих. № 16/1/2-25743-20 від 23.10.2020.

2)Щодо вимоги про зобов`язання вчинити певні дії.
У п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначається, що до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
Вирішення питання щодо зобов`язання першого заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури керівника САП ОСОБА_5 за результатами розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 від 15.10.2020 встановити старшому прокурору групи прокурорів САП, якою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 42017000000003293 від 18.10.2017 розумний строк для здійснення однієї з дій, що передбачені ч. 2 ст. 283 КПК України, не відноситься до компетенції слідчого судді та суперечитиме загальним засадам кримінального судочинства.
Отже, з урахуванням встановлених обставин, а також рішень, що можуть бути прийняті за результатами розгляду скарг на рішення органу досудового розслідування чи прокурора, вимоги скарги щодо зобов`язання першого заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури керівника САП ОСОБА_5 встановити для процесуального керівника у кримінальному провадженні № 42017000000003293 від 18.10.2017 розумний строк для здійснення дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, задоволенню не підлягають. 
Таким чином, скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 належить задовольнити частково. 
Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ: 
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.
Скасувати рішення першого заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 , оформлене у формі листа за вих. № 16/1/2-25743-20 від 23.10.2020 на скаргу на недотримання строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000003293 від 18.10.2017. 
В іншій частині скарги відмовити. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                  ОСОБА_1