Ухвала 
 
19 жовтня  2020 року
м. Київ
 
справа № 493/1858/16
провадження № 61-11368св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,  за касаційною скаргою   ОСОБА_3 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 червня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
Угрудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 19 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,   ОСОБА_3  про стягнення боргу кредитором спадкодавця, задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 100 000,00 грн.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 червня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 10 травня 2017 року.
У липні 2020 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 червня 2020 року, у якій просить  оскаржену ухвалу скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
Ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі № 493/1858/16, витребувано цивільну справу з суду першої інстанції.
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права).
У вересні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному вебпорталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                             І. О. Дундар
                                                                     Є. В. Краснощоков
                                                                     В. І. Крат