ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року	Львів	Справа № 260/2238/20 пров. № А/857/11389/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Довгополова О.М., Святецького В.В.,
за участю секретаря судового засідання:             Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Мукачівської міської ради на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року, головуючий суддя – Іванчулинець Д.В., ухвалене о 12:10 год. у м. Ужгороді, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Мукачівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

                                                    В С Т А Н О В И В:

В червні 2020 року позивач – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до Мукачівської міської ради, в якому просили визнати протиправним та скасувати рішення 77 сесії Мукачівської міської ради 7-го скликання № 1886 від 23.04.2020 року про відмову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, що знаходиться на території міста Мукачево, урочище Баняски.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що 17 лютого 2020 року вони звернулися до відповідача з клопотаннями про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Однак, у строк до 17.03.2020 року включно відповідачем не було прийнято жодного процесуального рішення за клопотанням позивачів. 15 квітня 2020 року позивачі письмово повідомили Мукачівську міську раду про замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу. 23 квітня 2020 року рішенням Мукачівської міської ради № 1886, пунктами № 2,3,4, додатку № 7 позивачам відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Вважали прийняте рішення відповідача протиправним та необґрунтованим.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення 77 сесії Мукачівської міської ради 7-го скликання № 1886 від 23.04.2020 року в частині відмови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, що знаходиться на території міста Мукачево, урочище Баняски.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Мукачівська міська рада оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити. 
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що пропуск відповідачем місячного строку розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства само по собі не може свідчити про протиправність оскарженого рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 17 лютого 2020 року позивачі звернулися до Мукачівського міського голови з клопотаннями про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га, що знаходяться на території міста Мукачево, в урочищі Баняски. До поданих клопотань були додані копії паспортів та графічні зображення земельної ділянки, отримані з Публічної кадастрової карти України, на які претендують позивачі.
Оскільки, у строк до 17.03.2020 року включно відповідачем не було прийнято рішення за клопотаннями позивачів, 14 квітня 2020 року, у відповідності до пункту 2 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, між позивачами та виконавцем ТОВ “Моя Земля” укладені договори № 183, № 185, № 186 про надання послуг по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою АДРЕСА_1 .
15 квітня 2020 року позивачі письмово повідомили Мукачівську міську раду про замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу.
Зазначені повідомлення надіслані відповідачеві цінними листами з описом вкладення, які вручені під розписку 16.04.2020 року.
23 квітня 2020 року рішенням Мукачівської міської ради № 1886, пунктами № 2, 3, 4, додатку № 7 позивачам відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи оскаржуване рішення № 1886 від 23.04.2020 року в частині відмови позивачам у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, після одержання повідомлення про замовлення проекту землеустрою, відповідач діяв всупереч вимогам ч. 7 ст. 118 ЗК України.
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.
Земельні відносини регулюються Земельним кодексомУкраїни (далі – ЗК України), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Як встановлено статтею 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). 
Також ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Колегія суддів зазначає, що обов`язком відповідача є прийняття у місячний строк за наслідками розгляду поданих позивачами клопотань про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.
Так, матеріалами справи підтверджується те, що у строк до 17.03.2020 року включно відповідачем не було прийнято рішення за клопотаннями позивачів, а тому 14 квітня 2020 року, у відповідності до п. 2 ч. 7 ст. 118 ЗК України, між позивачами та виконавцем ТОВ “Моя Земля” укладені договори № 183, № 185, № 186 про надання послуг по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою: АДРЕСА_1 .
15 квітня 2020 року позивачі письмово повідомили Мукачівську міську раду про замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу, що підтверджується матеріалами справи.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем дійсно допущено порушення місячного строку розгляду клопотання позивачів.
Строк розгляду клопотання є строком виконання органом місцевого самоврядування своїх повноважень (компетенції). Цей строк разом з іншими елементами (складовими) утворюють структуру повноважень суб`єкта владних повноважень. Недотримання строку виконання обов`язку є свідченням формального порушення реалізації повноважень, проте, повинно оцінюватися в межах причин і умов, які призвели до цього. Недотримання строку виконання обов`язку не означає припинення повноважень органу місцевого самоврядування і втрату ним правоможності на ухвалення будь-яких рішень, в тому числі й тих, які є предметом спору у цій справі. Тому, пропуск цього строку сам по собі не свідчить про протиправність ухваленого рішення.
Згідно з абзацом 3 частини сьомої статті 118 ЗК України особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу, якщо уповноважений орган у місячний строк не надав ні дозволу на його розроблення, ні мотивованої відмови у наданні такого дозволу.
Проте, цією нормою закріплено виключно право, а не обов`язок громадянина замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та жодним чином не позбавляє його права на отримання від уповноваженого органу після спливу місячного строку дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні, а також права на судовий захист у випадку неможливості реалізації права на отримання відповідного дозволу (бездіяльності суб`єкта владних повноважень) або відмови у його надані після спливу місячного строку
Використання особою права замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу не позбавляє обов`язку відповідача розглянути заяву згідно із чинним законодавством та прийняти відповідне рішення.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі №509/4156/15-а.
Порушення встановленого частиною сьомою статті 118 ЗК України місячного строку розгляду клопотання позивача, що обумовило виникнення підстав для використання позивачами права на самостійне замовлення розробки проекту землеустрою, не може безумовно свідчити про протиправність прийнятого відповідачем рішення.
Як видно з матеріалів справи, 23 квітня 2020 року рішенням Мукачівської міської ради № 1886, пунктами № 2, 3, 4, додатку № 7 позивачам відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.
Підставою для відмови у наданні такого дозволу позивача стало невідповідність земельної ділянки містобудівній документації місцевого рівня, зокрема плану зонування території міста Мукачева та Генеральному плану м. Мукачева.
Таким чином, відмовляючи у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на підставі абз. 1 ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідач діяв відповідно до норм чинного земельного законодавства, а оскаржене рішення 77 сесії Мукачівської міської ради 7-го скликання № 1886 від 23.04.2020 року про відмову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, що знаходиться на території міста Мукачево, урочище Баняски є законним та обґрунтованим.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку  про безпідставність і необґрунтованість позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                    П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Мукачівської міської ради задовольнити, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року у справі №260/341/19 – скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький  	

Повний текст постанови складено 27.11.2020 року.