ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/18022/20                                                               Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 листопада 2020 року                                                                                     м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Федотова І.В.,
суддів: Єгорової Н.М. та Чаку Є.В.,
за участю секретаря Лисенко І.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала Олександра Олександровича про визнання протиправним та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала Олександра Олександровича (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 21.07.2020 ВП № 62633249 в розмірі 95 082,00 грн. та стягнення з відповідача кошти основної винагороди в розмірі 95 082,00 грн. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року у задоволені позову було відмовлено. 
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, за результатами розгляду справи №908/2322/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" про стягнення заборгованості, рішенням господарського суду Запорізької області від 11.12.2018 р. у справі № 908/2322/16 у задоволенні позову було відмовлено.
Додатковим рішенням господарського суду Запорізької області від 27.02.2020 р. у вказаній справі заяву акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2322/16 задоволено, присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" 950820,00 грн. судового збору за подання апеляційних та касаційних скарг, про що 15.07.2020 р. видано наказ.
21.07.2020 р. Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62633249 з примусового виконання вказаного наказу.
Також 21.07.2020 р. приватним виконавцем у вказаному виконавчому провадженні ВП №62633249 винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди, згідно з якою з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" як з боржника стягнуто 95 082 грн. основної винагороди, про арешт коштів боржника, згідно з якою накладено арешт на грошові кошти боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в розмірі 1 046 041, 09 грн.
27.07.2020 р. приватним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів, згідно з якою зазначено про те, що згідно до виписки по рахунку АТ "Ощадбанк" від 27.07.2020 на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли кошти у розмірі 1046041,09 грн. що становить загальну суму боргу по виконавчому провадженню №62633249 з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій.
28.07.2020 р. приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з повним виконанням судового рішення.
Позивач - Акціонерне товариство "Укртрансгаз" - вважаючи оскаржувану постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 21.07.2020 ВП № 62633249 в розмірі 95082,00 грн. протиправною, звернувся з даним позовом до суду. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі - Закон №1404-VIII).
Стаття 27 Закону № 1404-VIII  визначає, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Частиною третьою статті 45 № 1404-VIII визначено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.
Постановою Кабінету Міністрів України № 643 від 08.09.2016 р. затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця.
Згідно з п. 19 Порядку № 643 приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що приватним виконавцем згідно з вказаними положеннями законодавства винесено оскаржувану постанову від 21.07.2020 про стягнення з боржника основної винагороди одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №62633249; в порядку виконавчого провадження накладено арешт на майно боржника, забезпечено примусове виконання виконавчого документа, а саме - згідно з випискою по рахунку АТ "Ощадбанк" від 27.07.2020 на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли кошти у розмірі 1046041,09 грн. що становить загальну суму боргу по виконавчому провадженню №62633249 з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій, у зв`язку з чим 28.07.2020 р. приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст.39, ст.40 Закону №1404-VIII у зв`язку з повним виконанням судового рішення.
Також встановлено, що основна винагорода приватного виконавця нарахована в порядку та у розмірі, передбаченому законодавством.
В обґрунтування протиправності оскаржуваної постанови позивач стверджує про неналежне оформлення повноважень представника стягувача, який подав заяву про примусове виконання виконавчого документа, що, на думку позивача, свідчить про безпідставне стягнення основної винагороди, так як безпідставно було відкрито виконавче провадження.
Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, оскаржувана постанова про стягнення з боржника основної винагороди має похідний характер від постанови про відкриття виконавчого провадження. При цьому, матеріали справи не містять доказів скасування останньої. Станом на час розгляду справи по суті виконавче провадження закінчене постановою від 28.07.2020 у зв`язку з повним виконанням. 
Наведене свідчить про відсутність підстав для надання оцінки повноваженням представника стягувача при зверненні із заявою про примусове виконання виконавчого документа.
За вказаних обставин, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційних скаргах доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: