ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2020 р.	Справа № 520/13955/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Бершова Г.Є. ,  Ральченка І.М. ,
за участю секретаря судового засідання - Олійник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою   ОСОБА_1  на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Шевченко О.В., м. Харків) від 08.09.2020 року (повний текст рішення складено 18.09.2020 р.) по справі №520/13955/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення №0005601305 та №0005621305 від 02.07.2019 року.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області податкові повідомлення - рішення №0005601305 та №0005621305 від 02.07.2019 року є незаконними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню в судовому порядку.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року  було відмовлено у задоволенні позову.
Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає, що ситуація навколо кредитних правовідносин між Апелянтом та ПАТ «УКРСОЦБАНК», не є в розумінні статті 164 ПК України, доходом отриманим як благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням. Оскільки, це не було «самостійним рішенням кредитора», а була домовленість між сторін, яка включала взаємні права та обов`язки та була зафіксована у вигляді Договору про внесення змін № 8. ПАТ «УКРСОЦБАНК» не інформував Позивача про прощення (анулювання) його так званих «зобов`язань» перед Банком. ПАТ «УКРСОЦБАНК» та позивач, в ході тривалих перемовин, уклали Договір, із визначення взаємних прав та обов`язків, зафіксувавши у цьому договорі положення та норми таким чином, як вважали потрібним для досягнення цілей цієї угоди.
Відповідач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.
Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст.       229       та ч. 2 ст.       313       Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що  Головним управлінням ДФС у Харківській області у відношенні позивача було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.
За результатами проведеної перевірки складено акт № 1815/20-40-13-13-05-08/ НОМЕР_1 від 28.05.2019 року, у висновках якого викладено виявлені порушення:
- пп.49.18.5 п.49.18 ст. 49, абз. "в" п.176.1 ст. 176, п.179.1 ст. 179 ПК України - несвоєчасне подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік;
- абз. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164, пп.168.1.3 п.168.1 ст. 168 ПК України, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 39 777,83 грн.;
- п.16-1 розділу ХХ ПК України - заниження військового збору за 2015 рік у сумі 3 029,01 грн. (а.с. 9 - 22, 54 - 69).
В акті перевірки зазначено, що згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів в період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року платник податків ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) фактично отримував доходи за ознакою "126" (дохід, отриманий платником податку як додаткове благо) сума фінансової допомоги, включаючи суму боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства відповідно до абз. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України, який відображено ПАТ "Укрсоцбанк" (код 00039019).
Ознака доходу "126" дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 ПК України), якщо кредитор повідомляє боржника про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до звіту 1-ДФ за підсумками звітного періоду, в якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податок на доходи фізичних осіб з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. 
Згідно отриманого листа ПАТ "Укрсоцбанк" від 06.10.2017 року №11.1-186/79-968, банком анульовано (прощено) ОСОБА_1 основну суму кредитної заборгованості у сумі 201 934,15 грн., надано податковий розрахунок за формою 1 ДФ за підсумками звітного періоду із зазначенням (відображенням) вказаної суми за ознакою "126". Натомість, платником податків подано податкову декларацію про майновий стан і доходи, в якій задекларовано суму доходу  за 2015 рік в розмірі 80 773,60 грн., 16 154,72 грн. - ПДФО, 1 211,60 грн. - військовий збір (а.с. 98 - 200). 
У зв`язку з тим, що позивачем не задекларовано отриманий у 2015 році дохід за ознакою "126" у вигляді анулювання (прощення) основної суми боргу 201 934,15 грн. та утриманого з нього ПДФО та військового збору, яка підлягає сплаті самостійно, встановлено порушення абз. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164, пп.168.1.3 п.168.1 ст. 168 ПК України, що призвело до несплати податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік 39 777,83 грн. (12 180,00 х 15% = 1 827,00) + (189 754,15 х 20% = 37 950,83), а також порушення п.16-1 розділу ХХ ПК України, що призвело до несплати військового збору за 2015 рік 3 029,01 грн. (201 934,15 грн. х 1,5% = 3 029 грн.) (аркуші акту перевірки 6, 11).
На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято наступні податкові повідомлення - рішення:
1) податкове повідомлення - рішення форми "Р" №0005601305 від 02.07.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 49 722,29 грн., з яких: 39 777,83 грн. - основний платіж, 9 944,46 грн. - штрафні (фінансові) санкції;
2) податкове повідомлення - рішення форми "Р" №0005621305 від 02.07.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 3 886,26 грн., з яких: 3 029,01 грн. - основний платіж, 757,25 грн. - штрафні (фінансові) санкції (а.с. 23 - 24, 70 - 71).
Не погодившись з податковими повідомленнями - рішеннями Головного управління ДПС у Харківській області №0005601305 та №0005621305 від 02.07.2019 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої виходив з того, що оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями Головного управління ДФС у Харківській області №0005601305 та №0005621305 від 02.07.2019 року правомірно визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору за 2015 рік, а також застосовано до позивача штрафні санкції.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Підпунктом 14.1.56 пункту 14.1 ст.14 ПКУ визначено, що доходи - це загальна сума доходу платника податків від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, та за її межами.
Підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПКУ передбачено, що додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за иивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV того Кодексу).
Згідно з пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПКУ платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
Пунктом 163.1 ст. 163 ПКУ визначено, що об`єктом оподаткування резидента є:
- загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід;
- доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання);
- іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п. 164.1 ст. 164 ПКУ).
Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними згідно з ПКУ.
Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.
Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.
Відповідно до пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу до загального місячного (річного) доходу платника податків включається, зокрема дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, а у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з такиу доходів та відображає їх у річній податковій декларації (пп. 168.1.3 п.168.1ст.168 ПКУ).
Порядок нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету визначено ст. 168 ПКУ.
Відповідно до пп. 1.1 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ платниками військового збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 ПКУ, зокрема фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні.
Об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 ПКУ (п.п. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розд. XX ПКУ).
Так, п. 163.1 ст. 163 ПКУ передбачено, що об`єктом оподаткування резидента є, зокрема загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.
Згідно з пп. 1.4 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюється у порядку, встановленому ст. 168 ПКУ для податку на доходи фізичних осіб, за ставкою, визначеною п.п. 1.3 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ (1,5 відсотка від об`єкта оподаткування).
Судовим розглядом встановлено, 14.07.2008 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (Кредитор) та фізичною особою ОСОБА_1 (Позичальник) був укладений договір про надання відновлюваної кредитної лінії №843-1-27/44/1/8/293, за умовами якого Кредитор надає Позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, на умовах, визначених цим договором. Детальний розпис сукупної вартості Кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне подорожчання Кредиту наведено у додатку № 2 до цього Кредиту, що є невід`ємною частиною договору.
Згідно з п.п. 1.1.1 вказаного договору, надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, «траншами», зі сплатою 13,50 % річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначеному у додатку №1 до цього договору, в межах максимального ліміту заборгованості до 80 000 доларів США з графіком зменшення максимального ліміту заборгованості кожного 10 числа місяця, починаючи з серпня 2008 року та кінцевим терміном повернення до 10.07.2018 року (а.с. 85 - 92).
Також, 29.04.2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» (Кредитор) та ОСОБА_1 був укладений договір про внесення змін № 8 до Договору кредиту № 843-1-27/44/1/8/293, згідно п.2 якого станом на дату укладання цього договору про внесення змін заборгованість за Договором кредиту складає: за тілом Кредиту в сумі 45 489 доларів США 96 центів; по процентам за користування Кредитом - 25 675 доларів США 20 центів. 
Відповідно до п.3.2 Договору про внесення змін № 8 Сторони домовились, що погашення кредиту у сумі 36 391 доларів США 97 центів здійснюється Позивальником до 29.04.2015 року. 
У разі належного виконання Позичальником умов, які викладені у п.3.2 цього Договору, залишкова заборгованість Позичальника перед кредитором за Договором кредиту (а саме, залишкова заборгованість за тілом Кредиту в сумі 9097 доларів США 99 центів, залишкова заборгованість за процентами, зазначеними у п.2.2 цього договору) підлягає анулюванню (прощенню). При цьому, штрафні санкції за Договором кредиту не застосовуються. Датою анулювання (прощення) такої заборгованості є 29 квітня 2015 року (п.3.3 Договору про внесення змін №8) (а.с. 95 - 96).
Договір про внесення змін №8 підписаний як Кредитором, так і Позичальником, що підтверджено проставленими підписами на другому аркуші договору (а.с. 96).
Перевіркою дотримання встановленого порядку подання податкових декларацій, встановлено, що відповідно до п. 179.1 ст.179 ПКУ платником податків   ОСОБА_1 подано до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, в якій було відображено: дохід, отриманий протягом звітного (податкового) року у сумі 80773,60 грн., 16154,72 -пДФО, 1211,60 грн.- військовий збір
Дохід у вигляді додаткового блага (ознака 126) отриманий ОСОБА_1 від ПАТ «Укрсоцбанк» прощенного (анульованого) кредиту у сумі 201934,15 грн. не декларувався, в декларації жодним чином не відображався.
Так, згідно з відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів, в період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року фізична особа - платник податків ОСОБА_1  (податковий номер НОМЕР_1 ), окрім отриманих доходів, обов`язок щодо відображення яких у податковій декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, фактично отримав доходи за ознакою « 126» (дохід, отриманий платником податку як додаткове благо) сума фінансової допомоги, включаючи суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства відповідно до пп. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст.164 ПКУ, який відображено ПАТ «Укрсоцбанк».
Відповідно п.3.6 розділу III Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 13 січня 2015 №4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 №111/26556 та довідника ознак доходів фізичних осіб, ознака доходу « 126» - це є дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків передбачених п.165 ПКУ), якщо кредитор повідомляє боржника про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до звіту 1-ДФ за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податки з таких доходів та відображає їх v річній податковій декларації.
Висновок суду першої інстанції, що оскільки основна сума боргу (кредиту) платника податку 29.04.2015 року анульована (прощена) ПАТ «Укрсоцбанк» (Кредитором) згідно укладеного договору про внесення змін № 8 до Договору кредиту № 843-1-27/44/1/8/293 від 29.04.2015 року, в силу абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є доходом, отриманим платником податку, як додаткове благо, тому повинна включатися до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, відповідно позивач як платник податків повинен був відобразити відповідну суму у річній податковій декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік та сплатити з неї податок на доходи фізичних осіб та військовий збір є правомірним та  відповідає правовому регулюванню спірних правовідносин у цій справі.
Колегія суддів зазначає, що пункт 8 підрозділ 1 розділу XX Податкового кодексу України стосується регулювання правовідносин, які складаються щодо прощення (анулювання) кредитором суми боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті відносно якого відбулась зміна валюти зобов`язання з іноземної у гривню.
Застосування вимог абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України має місце виключно у випадку перевищення суми прощеного (анульованого) кредитором боргу над сумою курсової різниці, обрахованої за правилами, передбаченими пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналогічний правовий висновок Верховного Суду (щодо пріоритету норм пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України над нормами абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України) викладено у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17.
Верховний Суд в постанові від 19 липня 2019 року по справі №826/4240/18 (адміністративне провадження №К/9901/14858/19) зауважив, що для правильного встановлення правової природи анульованого (прощеного) кредитором боргу (кредиту) позивача (як курсової різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, або додаткового блага, яке підлягає включенню до загального оподатковуваного доходу фізичної особи) необхідною умовою є дослідження судом характеру угоди між кредитором та позичальником щодо відповідної реструктуризації боргу та прощення його частини, зокрема, чи було змінено валюту зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню.
При цьому, для правовідносин, що виникають у сфері справляння податків, не має правового значення те, яким чином банк-кредитор обліковував відповідну суму прощеного боргу у своєму бухгалтерському обліку, а визнання банком прощеного боргу позичальника його оподатковуваним доходом та надання до фіскальної служби відповідного податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, не впливає на податкові зобов`язання позивача.
Судом першої інстанції було встановлено та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що за укладеним 29.04.2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» (Кредитор) та ОСОБА_1 договором про внесення змін № 8 до Договору кредиту № 843-1-27/44/1/8/293 залишкова заборгованість за тілом Кредиту в сумі 9097 доларів США 99 центів підлягає анулюванню (прощенню) з 29 квітня 2015 року.
В пункті 3.3 вказаного Договору про внесення змін № 8 також зазначено, що шляхом укладання цього Договору про внесення змін Позичальник також погоджується, що він повідомлений про анулювання (прощення) заборгованості на зазначених вище умовах та про свій обов`язок самостійно сплатити податок з таких доходів і відобразити їх у річній податковій декларації відповідно до Податкового кодексу України. Перерахунок суми анульованої (прощеної) заборгованості в національну валюту з метою декларування та сплати податку здійснюється Позичальником самостійно за офіційним курсом Національного банку України на визначену вище дату анулювання (прощення) заборгованості (а.с. 95 - 96).
Разом з цим, ані судом першої інстанції ані судом апеляційної інстанції  не було встановлено, а матеріали справи не містять будь – яких доказів зміни умов кредитного договору про внесення змін № 8 щодо валюти зобов`язання, а відтак пункт 8 підрозділ 1 розділу XX Податкового кодексу України не може бути застосовано до спірних правовідносин.
Таким чином, сума прощеної позивачу основної заборгованості за кредитом у розмірі у розмірі 201934,15, є доходом платника податку в повному обсязі та підлягає оподаткуванню як податком на доходи фізичних осіб так і військовим збором.
Даний висновок відповідає позиції викладеній в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29.01.2019 у справі №821/707/17 (К/9901/40853/18), а також постановам від 20.06.2018 у справі №804/4182/17 (К/9901/18974/18) та від 07.06.2018 у справі № 809/1343/17 (9901/49585/18).
Відтак, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість податкового повідомлення-рішення форми "Р" №0005601305 від 02.07.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 49 722,29 грн., з яких: 39 777,83 грн. - основний платіж, 9 944,46 грн. - штрафні (фінансові) санкції
Окрім того, Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, у відповідності до яких тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.
Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.
Таким чином, за встановлених вище обставин отримання позивачем доходу у вигляді додаткового блага дає підстави дійти висновку, що податковим органом правомірно визначено позивачу грошове зобов`язання зі сплати військового збору, обрахованого з суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту).
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення форми "Р" №0005621305 від 02.07.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 3 886,26 грн., з яких: 3 029,01 грн. - основний платіж, 757,25 грн. - штрафні (фінансові) санкції.
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень є безпідставними, оскільки відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України.
Доводи апеляційної скарги щодо неправомірності оскаржуваний податкових повідомлень-рішень колегія суддів вважає необґрунтованими з вищезазначених підстав.
Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року по справі № 520/13955/19  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	Г.Є. Бершов    І.М. Ральченко   	
Повний текст постанови складено  22.12.2020 року