ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2020 року
Справа № 953/24472/19
Провадження № 22-ц/818/4822/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Кругової С.С.,
Суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю., 
секретаря Каплоух Н.Б.,
Учасники справи :
позивач - Комунальне підприємство  «Жилкомсервіс»,
відповідач -  ОСОБА_1 , 
третя особа -  ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом  Комунального підприємства  «Жилкомсервіс»  до   ОСОБА_1 , третя особа:  ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити певні дії, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 12 березня 2020 року (суддя Губська Я.В.), -
в с т а н о в и в :
11.12.2019 КП «Жилкомсервіс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача відновити систему  димових та вентиляційних каналів у квартирі  АДРЕСА_1 до стану, що дозволяє експлуатацію газових приладів у цій (АДРЕСА_1) та в квартирі АДРЕСА_2 , у строк 1 місяць з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування своїх вимог посилалось на те, що відповідно до рішення від 20 грудня 2006 року Виконавчого комітету Харківської міської ради № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» (далі- Рішення № 1186), КП «Жилкомсервіс» визначено виконавцем житлово - комунальних послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків у житловому фонді комунальної власності територіальної 
громади. Будинок АДРЕСА_1 знаходиться у господарському віданні та на балансі КП «Жилкомсервіс». 

Відповідно до Статуту КП «Жилкомсервіс» метою і предметом діяльності підприємства є забезпечення належного рівня житлово-комунального обслуговування населення, створення відповідних умов проживання, забезпечення схоронності і підвищення рівня благоустрою житлового фонду який знаходиться на балансі КП «Жилкомсервіс», а також забезпечення безперебійної роботи технічного обладнання житлових будинків тощо.

КП «Жилкомсервіс» є унітарним комунальним підприємством, заснованим Харківською міською радою з правом звернення до суду за захистом своїх прав та порушених прав мешканців територіальної громади міста Харкова.

Власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 06 травня 2006 року, реєстраційний № НОМЕР_4, виданого Головним Управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської ради. Співвласником квартири АДРЕСА_1 був ОСОБА_3 , який є сином відповідача і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.06.2018 року, № НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 та зазначено в Постанові про закінчення виконавчого провадження від 31.07.2018 року.

На час подання позовної заяви відповідач фактично проживає в квартирі АДРЕСА_1 та фактично прийняв спадок свого сина ОСОБА_3 , оскільки останній на момент смерті проживав в квартирі АДРЕСА_1 . 

22 листопада 2017 року Київським районним судом міста Харкова було ухвалено заочне рішення, яким зобов`язано ОСОБА_3 відновити систему димових та вентиляційних каналів, що проходять у квартирі АДРЕСА_1 та квартирі АДРЕСА_2 , у строк один місяць з моменту набрання законної сили рішення суду по цій справі. Вирішено питання розподілу судових витрат. Заочне рішення суду набрало законної сили, ніким не оскаржувалось. На виконання заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2017 року судом 31 травня 2018 року було видано виконавчий лист № 640/12437/17 про зобов`язання ОСОБА_3 відновити систему димових та вентиляційних каналів. 09 серпня 2018 року КП «Жилкомсервіс» вх. № 13444/1/10 отримало повідомлення та постанову Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із смертю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про смерть від 19 червня 2018 року № 9365, серія НОМЕР_3 . У зв`язку зі смертю ОСОБА_3 заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2017 року, справа № 640/12437/17 не було виконано.

У зв`язку з цим, у квартирі, яка знаходиться поверхом нижче, а саме у квартирі АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_2 , були відключені газові прилади. Демонтаж внутрішніх димовентиляційних каналів призводить до ситуації, коли проживання у будинку, вцілому, стає небезпечним з причин неможливості відведення витоків С02 (чадного газу) та недотримання правил пожежної безпеки. Діями відповідача по демонтажу димовентиляційних каналів, що проходять через його квартиру, спричинена шкода майну будинку, що знаходиться на балансі КП «Жиллкомсервіс». Це підтверджується листом начальника дільниці № 6 Комунального підприємства «Харківьке ремонтно- будівельне підприємство» від 17 квітня 2019 року.

Заочним рішенням від 22 листопада 2017 року Київським районним судом міста Харкова по справі №640/12437/17 було установлено всі юридичні факти стосовно цього позову.

КП «Жилкомсервіс» вважає, що заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від від 22 листопада 2017 року, справа № 640/12437/17 є преюдиційним для даного спору.

Заочним рішенням Київського районного суду міста Харкова від 12 березня 2020 року позовні вимоги комунального підприємства «Жилкомсервіс» задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 відновити систему  димових та вентиляційних каналів у квартирі  АДРЕСА_1 до стану, що дозволяє експлуатацію газових приладів у цій(АДРЕСА_1) та в квартирі АДРЕСА_2 , у строк 1 місяць з дня набрання цим рішенням законної сили. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Жилкомсервіс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. 

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що  особа, яка заподіяла шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, тощо зобов`язана відшкодувати заподіяну шкоду.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, які суд вважав встановленими, порушенням норм процесуального права.
Зазначає, що він не отримував судові повістки та не знав про існування справи, у зв`язку з чим не мав змоги захистити свої права та дати пояснення суду щодо дійсних обставин справи.
Вказує на те, що у 2015 році КП «Жилкомсервіс» у ході проведення ремонту перекриття у його квартирі організував роботи з переустановки газового водонагрівача із ванної кімнати у кухню, не маючи при цьому проекту та дозвольних документів.
В ході ремонту у ванній кімнаті було демонтовано внутрішньо квартирний газопровід. Пысля завершення ремонтних робіт представники КП Жилкомсервіс не забезпечили встановлення газового водонагрівача на кухні, так як не збудовані димові труби.
Через це продукти згоряння потрапляли до його оселі, а на кран газової колонки квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 було накладено пломбу. 
Вважає, що вказана ситуація є наслідком некомпетентних дій КП «Жилкомсервіс».
КП «Жилкомсервіс» надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а заочне рішення суду першої інстанції - без змін.
Посилається на обставини, викладені у позовній заяві, а також вказує на те, що ОСОБА_1 вводить суд в оману відносно демонтажу димовентиляційної системи з боку КП «Жилкомсервіс», вказані обставини не підтверджено жодним доказом.
Наполягає на тому, що демонтаж самочинно здійснив відповідач.
Третя особа ОСОБА_2 надала апеляційному суду письмові пояснення, в яких зазначає, що 6 жовтня 2016 року ОСОБА_4 незаконно знесли відновлені у 2015 році димовентиляційні канали (акт вводу в експлуатацію №645 від 13 серпня 2015 року), при цьому заглушили ганчіркою в своїй квартирі канал від газової колонки, який йде від квартири АДРЕСА_2 , наразивши на небезпеку життя усіх мешканців будинку. Двері відповідач не відчинив, у зв`язку з чим аварійна газова служба була вимушена роз`єднати газову магістраль. 
Зазначає , що ОСОБА_1 погіршені умови проживання в її квартирі, оскільки вже чотири роки тривають судові тяжби, в її квартирі відключена газова колонка і немає витяжки для газової плити, їжу доводиться готувати при відкритому вікні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 06 травня 2006 року, реєстраційний № НОМЕР_4 виданого Головним Управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської ради.(а.с. 7) 

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 15).

17 квітня 2019 року КП «Харківське ремонтно-будівельне підприємство» було складено Акт обстеження за адресою АДРЕСА_2,АДРЕСА_1 , згідно якого при візуальному огляді 10 квітня 2019 року димовентиляційних каналів в квартирі АДРЕСА_1 було виявлено самовільне втручання мешканцями вищевказаної квартири в інженерну систему димовентканалів, а саме самовільний демонтаж вентиляційного каналу і перемонтаж димового каналу. Перемонтаж димового каналу виконано з грубим порушенням правил «ДБН В.2.5 -20.2001 газопостачання». У зв`язку з самовільним втручанням у систему димовідводу та вентиляції вказаної квартири були зруйновані димовентиляційні канали кв. АДРЕСА_2 , які проходили через приміщення кв. АДРЕСА_1 , що призвело до неможливості експлуатації даних каналів та використання послуг з вентиляції та димовідведення, а також використання газового обладнання (а.с.10).

Рішенням Харківської міської ради № 1186 від 20.12.2006 р. КП «Жилкомсервіс» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова з управління будинком, спорудою або групою будинків. Таким чином, КП «Жилкомсервіс» є управителем у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Відповідно до Рішення Харківської міської ради від 22.02.2007 № 188 року цей житловий фонд передано в господарське відання КП «Жилкомсервіс» та утримується позивачем на балансі.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси  у спосіб, визначений законами або договором.

Відповідно до ч.. 1, 2, ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує.

Згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України від 24.01.2006 р. № 45 власник та наймач квартир зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної безпеки санітарних норм і правил проводити за власні кошти ремонт квартири забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.

Отже, обов`язок по утриманню квартири у належному стані законом покладено саме на відповідача, як власника майна. 

Посилання в апеляційній скарзі на те, що належне функціонування димовентканалів порушено через проведення ремонтних робіт підрядником позивача не звільняє ОСОБА_1 , як власника квартири відновити належний стан вентиляційної системи, оскільки такі роботи проводилися за його згодою.

Крім того, вина КП «Жилкомсервіс» у порушенні систем вентиляції та димовідведення відповідачем не доведена. 

Із відповіді Заступника міського голови з питань ЖКГ від 11.02.2016 року, наданої відповідачем суду апеляційної інстанції, вбачається, що спеціалістами КП «Харківське ремонтно-будівельне підприємство» в квартирі АДРЕСА_1 виконано ремонт нових димових та вентиляційних каналів у відповідності з вимогами діючих Правил безпеки систем газопостачання та ДБН В.2.5.-20-2001 «Газопостачання». Після завершення робіт ОСОБА_1 видано акт №867 повторної перевірки димових та вентиляційних каналів (а.с.150-151).

Вказані обставини спростовують доводи відповідача щодо вини позивача та його підрядника у вчиненні вказаних порушень.

Взаємних вимог до позивача та до КП «Харківське ремонтно-будівельне підприємство» , яке здійснювало ремонтні роботи в його квартирі у 2015 році ОСОБА_1 не пред`являв.

Натомість самовільне втручання у роботу димовентканалів, яке призвело до погіршення умов проживання як самого відповідача, так і мешканців кВ. АДРЕСА_2 зафіксовано в Акті КП «Харківське ремонтно-будівельне підприємство» 17 квітня 2019 року та позивачем не спростовано.
За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Відповідно до статті 81 ЦПК України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що він не був повідомлений про розгляд справи не дає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що судова повістка судом першої інстанції направлялась ОСОБА_1 за адресою його реєстрації та повернулась на адресу суду з відміткою про невручення через відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.28).

Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України день проставлення такої відмітки є днем вручення судової повістки.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні апеляційної інстанції та реалізував своє право на надання пояснень та доказів, якими висновки суду першої інстанції не спростовано, вказані обставини не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 81, 141, 351, 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 12 березня 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.
Головуючий                                                                         С.С. Кругова

Судді                                                                                         О.В.Маміна
                                                                                       
О.Ю.Тичкова
Повний текст постанови складено 17 листопада 2020 року.