УХВАЛА

16 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 200/954/20-а
адміністративне провадження № К/9901/27093/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В.,  Губської  О.А., 
перевіривши касаційну ОСОБА_1 
на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року
та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року
у справі №200/954/20-а
за позовом ОСОБА_1 
до Служби безпеки України, Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
ВСТАНОВИВ:
Зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як до суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).
Протоколом автоматизованого розподілу від 20 жовтня 2020 року касаційну скаргу у справі №200/954/20-а (провадження К/9901/27093/20) передано на розгляд колегії суддів у складі: Калашнікова О.В. (головуючий суддя), судді: Білак М.В., Губська О.А.
Ухвалою Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк для усунення недоліків шляхом надання до суду уточненої касаційної скарги (заяви про уточнення касаційної скарги) із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу  підстави (підстав) та викладенням відповідних обґрунтувань наявності одного з випадків визначених підпунктами "а-г" пункту 2 частини 5  статті 328 КАС України.
На виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху скаржником подано заяву про уточнення касаційної скарги. 
З 18 листопада 2020 року по 01 грудня 2020 року суддя Губська О.А., перебувала на лікарняному 
Суддя-доповідач Калашнікова О.В. перебувала на лікарняному з 03 грудня 2020 року по 06 грудня 2020 року.
Також згідно з наказами в.о. Голови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 грудня 2020 року № 205-кв та від 11 грудня 2020 року № 95-к суддя-доповідач перебувала у відпустці з 07 грудня 2020 року по 11 грудня 2020 року та з 14 грудня 2020 року по 15 грудня 2020 року відповідно.
Підставою касаційного оскарження скаржником зазначено, що на цей час відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування у подібних правовідносинах, які стосуються проведення притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовця, коли стягнення накладається рапортом посадової особи, замість видання відповідного наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, коли стягнення накладається заявою уповноваженої на то особи без видання відповідного наказу, оскільки прийняте в такий  спосіб рішення є незаконним та необґрунтованим, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, упереджено, без дотримання принципу рівності перед законом, без урахування права особи на участь у процесі притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Проаналізувавши підставу для касаційного оскарження зазначену скаржником в уточненій касаційній скарзі, Верховний Суд прийшов до висновку про те, що скаржником у встановлений строк в повному обсязі не виконано вимоги по усуненню недоліків касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року, з огляду на наступне.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Верховний Суд наголошує та тому, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати норму права щодо питання застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду та яку, на думку скаржника, судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. 
В той же час, скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду та наводить фактичні обставини справи, а не конкретну норму права.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно пункту 1 частини 4 статті 169, частини 2 статті 332 КАС України касаційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо зазначеною особою не усунуто недоліки касаційної скарги, залишеної без руху.
За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись частини 4 статті 169, статті 330, частини 7 статті 332 КАС України,
УСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року у справі №200/954/20-а за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. 

Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді 	 О.В. Калашнікова  	
          	 М.В. Білак  О.А. Губська