ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 жовтня 2020 року           справа №200/3435/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

 Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року (повне судове рішення складено 04 травня 2020 року в м. Слов`янську) у справі № 200/3435/20-а (суддя в І інстанції Льговська Ю.М.) за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                          УСТАНОВИВ:

В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі – Управління) про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, скасування рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії від 08 листопада 2019 року № 281; зобов`язання зарахувати період роботи з 01 серпня 1985 року по 05 серпня 1996 року до пільгового стажу за Списком № 2 та зобов`язання призначити позивачеві пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 з моменту подання заяви на перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком від 29 жовтня 2019 року.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено у задоволенні заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та не зараховано до пільгового стажу період роботи за Списком № 2 з  01 серпня 1985 року по 05 серпня 1996 року, оскільки відповідальність за непроведення або неякісне проведення атестації робочих місць не повинна покладатись на позивача.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Управління № 281 від 08 листопада 2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).
Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від  29 жовтня 2019 року з зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 періоду роботи з 01 серпня 1985 року по 31 грудня 1991 року.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що період його роботи з 01 січня 1992 року по 05 серпня 1996 року також повинен бути зарахований до пільгового стажу за Списком № 2, у зв`язку з чим наявні всі законодавчо визначені підстави для призначення йому пенсії за віком.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) апеляційне провадження здійснено в порядку письмового провадження.
Слід також зазначити, що Управлінням також було подано апеляційну скаргу на судове рішення, однак, у зв`язку з неусуненням її недоліків, ухвалою першого апеляційного адміністративного суду від 25.08.2020 вона була повернута заявнику.
Отже, рішення місцевого суду оскаржено лише позивачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення відповідачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій в задоволенні частки позовних вимог відмовлено. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .
29 жовтня 2019 року позивач звернувся до Управління із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV, надавши, крім копії трудової книжки НОМЕР_2 від 01 липня 1982 року, довідку № 1820/05-01 від 12 липня 2019 року, архівну довідку № 2568/05-01 від 10 серпня 2019 року, архівні витяги з наказів № 572 від 04 січня 1988 року, № 572 від 05 серпня 1996 року.
Рішенням від 08 листопада 2019 року № 281 позивачеві відмовлено в призначенні пенсії відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV.
Рішенням до пільгового стажу не було зараховано період роботи з 01 серпня 1985 року по 05 серпня 1996 рік в Спеціалізованому управлінні № 572 ТОВ «Донбассантехмонтаж».
Підставою для відмови стало відсутність уточнюючих довідок, передбачених пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі – Порядок № 637), або у зв`язку з тим, що діяльність роботодавця позивача припинена, - рішення комісії з питань підтвердження  стажу роботи  на  посадах, що  дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. 
Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон № 1058-IV.
Абзацом 1 пункту 2 частини другої статті 114  Закону № 1058-V визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день звернення із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 досяг віку – 56 років. 
Із рішення відповідача № 281 від 08 листопада 2019 року суд вбачає, що ним заперечується наявність лише такої умови застосування абзацу 1 пункту 2 частини другої статті 114  Закону № 1058-V, як наявність пільгового стажу за Списком № 2, оскільки надані позивачем архівні довідки за період роботи з 01 серпня 1985 року по 05 серпня 1996 року у Спеціалізованому управлінні № 572 ТОВ «Донбассантехмонтаж» не відповідають пункту 20 Порядку № 637.
Перевіряючи правомірність прийнятого відповідачем рішення, суд виходить з наступного.
Згідно зі статтею 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого   наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731), (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Записом № 5 трудової книжки НОМЕР_2 від 01 липня 1982 року встановлено, що ОСОБА_1 прийнятий 01 серпня 1985 року на посаду майстра дільниці № 3, наказ № 43к від 01 серпня 1985 року, в Спеціалізоване управління № 572 ТОВ «Донбассантехмонтаж». 
Посада майстра передбачена підпунктом «б» розділу XXIX за Списком № 2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» від 22 серпня 1956 року № 1173, який був чинним на період роботи позивача на посаді майстра.
Записами №№ 6, 7 трудової книжки НОМЕР_2 від 01 липня 1982 року встановлено, що ОСОБА_1 з 01 січня 1988 року переведений на посаду старшого прораба дільниці № 2 (наказ № 1к від 01 січня 1988 року); 05 серпня 1996 року звільнений з цієї посади (наказ № 30-к від 05 липня 1996 року). 
Посада прораба передбачена підпунктом «б» розділу XXIX за Списком № 2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» від 22 серпня 1956 року № 1173. 
Проте цей період охоплює дію інших постанов, якими затверджені списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах: з 01 січня 1992 року – дію постанови Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; з 11 березня 1994 року  - дію постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.
Відмовляючи в задоволенні позову щодо періоду роботи позивача прорабом, місцевий суд зазначив, що на відміну від постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, нормативно-правові акти, які діють з 01.01.1992, не відносять посаду прораба за назвою до посад, робота на яких дає право на пенсію на пільгових умовах.    
Надана позивачем архівна довідка № 2568/05-01 від 10 серпня 2019 року дублює лише дані трудової книжки, не містить інформації, яка передбачена абзацом 2 пункту 20 Порядку № 637, а тому також не дозволяє встановити достатні відомості, які визначають право на пенсію на пільгових умовах після 01 січня 1992 року.
Місцевий суд зазначив, що наведені відомості свідчать про зайнятість позивача за відповідними посадами, які віднесені до Списку № 2, лише в період з 01 серпня 1985 року по 31 грудня 1991 року. У період з 01 січня 1992 року по 05 серпня 1996 року посада позивача не віднесена законодавством за назвою до посад, робота на яких дає право на пенсію на пільгових умовах.   
Однак, такі висновки суду першої інстанції зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права.
Спершу слід зазначити, що професія «прораб» - це скорочення професії російською мовою «производитель работ», українською – «виконроб, виконавець робіт».
Саме назва професії «производитель работ» (додаток старший не має принципового значення) вказана в архівній довідці від 10.08.2018 № 2570/05-01 (а.с.15).
В період с 01.01.1992 в Україні був чинним Список № 2, затверджений Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення», в розділі 22900000 XXVII «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація и ремонт будівель, споруд та інших об`єктів» якого наявні позиції:
2290000б б) Руководители и специалисты 
2290000б-23419 Мастера строительных и монтажных работ 
2290000б-24441 Производители работ
{Позиції 2290000б-23419, 2290000б-24441 розділу XXVII Списку N 2 в редакції постанови Кабінету Міністрів СРСР від 09.08.91 р. N 591 } 
Пізніше Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова від 11 березня 1994 р. N 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», розділом 22900000         XXVII. БУДІВНИЦТВО, РЕКОНСТРУКЦІЯ, ТЕХНІЧНЕ ПЕРЕОСНАЩЕННЯ, РЕСТАВРАЦІЯ ТА РЕМОНТ БУДІВЕЛЬ, СПОРУД ТА ІНШИХ ОБ`ЄКТІВ також передбачені позиції:
2290000б         б) Керівники і спеціалісти 
2290000б-23419   Майстри будівельних і монтажних робіт 
2290000б-24441   Виконавці робіт
Отже, протягом роботи ОСОБА_1 майстром та ст. прорабом з 01 серпня 1985 року по 05 серпня 1996 року у Спеціалізованому управлінні № 572 ТОВ «Донбассантехмонтаж», його професії перебували в Списку № 2.
Отже, висновки місцевого суду з цього питання не відповідають нормам законодавства.
Слід також зазначити, що відповідач як у оскаржуваному своєму рішенні, так і протягом розгляду справи в суді не заперечував факту наявності професії позивача в Списку № 2.
Підставою для відмови в переведенні з одного виду пенсії на інший (за віком на пільгових умовах) Управління визначило не подання ОСОБА_1 уточнюючої пільговий стаж роботи довідки відповідно до Порядку № 637.
Апеляційним судом встановлено, що записи про період роботи з 01 серпня 1985 року по 05 серпня 1996 року засвідчені  відповідною  печаткою  підприємства і дефектів їх вчинення не мають. Доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день на зазначених посадах, та інших доказів, які підтверджували б невиконання позивачем роботи за зазначеною професією у період з 01 серпня 1985 року по 05 серпня 1996 року, до суду не надано.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці  відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Отже, уточнюючі довідки слід подавати за відсутності достатніх даних про пільговий характер роботи в трудовій книжці.
Апеляційний суд вбачає наявність в трудовій книжці позивача достатніх відомостей, які підтверджують пільговий стаж роботи ОСОБА_1 за Списком № 2 з 01 серпня 1985 року по 05 серпня 1996 року у Спеціалізованому управлінні № 572 ТОВ «Донбассантехмонтаж».
Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.
Зазначений правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 в справі № 520/15025/16.
У зв`язку з викладеним суд вважає за можливе зарахувати період з 01 серпня 1985 року по 05 серпня 1996 року до пільгового стажу за Списком № 2 без документального підтвердження проведення атестації відповідного робочого місця за умовами праці, не зважаючи на те, що відмова з підстав не проведення атестації не зазначена у оскаржуваному рішенні відповідача № 281 від 08 листопада 2019 року.  
Як було зазначено раніше, абз.1 п.2 ч.2 ст. 114  Закону № 1058-V визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2  … - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах…
У відповіді від 06.08.2019 (а.с.19) Управління підтверджує наявність у ОСОБА_1 страхового стажу більше 36 років станом на 31.10.2017.
Відсутність достатнього страхового стажу не була також підставою для відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах у оскаржуваному рішенні відповідача № 281 від 08 листопада 2019 року.  
Щодо наявності у ОСОБА_1 достатнього пільгового стажу.
Положеннями п.2 ч.2 ст. 114  Закону № 1058-V передбачено, що працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Пільговий стаж роботи ОСОБА_1 за Списком № 2 з 01 серпня 1985 року по 05 серпня 1996 року у Спеціалізованому управлінні № 572 ТОВ «Донбассантехмонтаж» складає більше 11 років, тому він має право на призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону (60 років) на 4 роки, - по досягненню 56 років.
Як зазначалось раніше, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто, на день звернення із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (29.10.2019) досяг віку 56 років. 
Таким чином, позивач має всі передбачені законодавством підстави для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, а отже, його позов підлягав повному задоволенню.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив часткове порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду – частковому скасуванню.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Судових витрат апелянтом не понесено, тому розподіл їх не здійснюється.
Керуючись статтями  250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства  України, -          

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити повністю.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року у справі № 200/3435/20-а за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії – скасувати частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року у справі № 200/3435/20-а – змінити наступним чином:
- в абзаці першому резолютивної частини слово «частково» замінити словом «повністю»;
- абзац третій резолютивної частини викласти в такій редакції: «Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1  пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 з моменту подання заяви на перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком від 29 жовтня 2019 року, зарахувавши період роботи з 01 серпня 1985 року по 05 серпня 1996 року до пільгового стажу за Списком № 2»;
- абзац четвертий – виключити.
В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року у справі № 200/3435/20-а – залишити без змін.
Повне судове рішення – 06 жовтня 2020 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 І. В. Сіваченко

Судді                                                                                            А. А. Блохін

                                                                                                                                                                                                                                                  Т. Г. Гаврищук