Постанова
Іменем України
 
24 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 722/997/15-ц
провадження № 61-14701св19 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Шебутинецька сільська рада Сокирянського району Чернівецької області,
 
провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 15 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Кулянди М. І., Одинака О. О., Яремка В. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
 
У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив у процесі розгляду справи, до Шебутинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області (далі - Шебутинецька сільська рада) про зобов`язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що рішенням Шебутинецької сільської Ради народних депутатів від 07 жовтня 1992 року йому було надано в довічне успадковане володіння земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва житлового будинку і господарських споруд в урочищі «Біля Гуйвана». Однак вже більше двох десятиліть він не може розпочати будівництво, оскільки на території вказаного урочища відсутня електролінія низької напруги. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив зобов`язати відповідача замінити йому земельну ділянку площею 0,25 га в урочищі «Біля Гуйвана» на рівноцінну, де відстань для спорудження повітряної електролінії напругою 0,4 кВт не буде перевищувати стандартне приєднання електроустановок до електромереж.
 
Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 14 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Рішення місцевого суду мотивоване тим, що нормами земельного законодавства не передбачено порядку заміни однієї земельної ділянки на іншу. Крім того, на території Шебутинецької сільської ради немає вільних земельних ділянок, які б могли бути надані позивачу під будівництво житлового будинку. 
 
23 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 14 липня 2015 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що згідно з підпунктом «б» пункту 15 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України сільські ради наділені повноваженнями здійснювати обмін (міну) однієї земельної ділянки на іншу, якщо ці ділянки мають однакове цільове призначення. Заперечення відповідача щодо відсутності на території сільської ради вільної землі під будівництво є надуманими та безпідставними. 
 
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26 червня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами залишено без руху та надано триденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, а саме: заявнику слід було надати копії заяви відповідно до кількості осіб, які брали участь у справі; зазначити нововиявлені обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд рішення, і дату їх відкриття або встановлення, а також посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.
 
06 липня 2017 року  ОСОБА_1 подав до суду заяву про усунення недоліків, однак не зазначив у ній нововиявлених обставин, якими обґрунтовував вимогу про перегляд рішення, і дати їх відкриття або встановлення, а також посилань на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.
 
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 07 липня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 14 липня 2015 року у зв`язку з нововиявленими обставинами постановлено вважати неподаною та повернути заявнику.
 
Судове рішення місцевого суду мотивоване тим, що ОСОБА_1  не виконав вимог ухвали суду від 26 червня 2017 року про залишення заяви без руху, не усунув недоліків. 
 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, у липні 2017 року  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу.
 
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 15 серпня 2017 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 відхилено. Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 07 липня 2017 року залишено без змін.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що встановивши, що  ОСОБА_1  не виконав вимог ухвали про залишення заяви про перегляд рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 14 липня 2015 року у зв`язку з нововиявленими обставинами без руху, суд першої інстанції, керуючись нормами статей 121, 364-1 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення місцевого суду (далі - ЦПК України 2004 року), обґрунтовано визнав заяву неподаною і повернув її заявнику.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги.
 
У серпні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій з урахуванням уточнень просив: скасувати ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 15 серпня 2017 року; переглянути рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 14 липня 2015 року у зв`язку з нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що Шебутинська сільська рада надала йому земельну ділянку для будівництва на відстані більше 1-го кілометра від електролінії, що позбавляє його можливості розпочати будівництво житлового будинку та проживати в ньому. Згідно з підпунктом «б» пункту 15 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України сільські ради наділені повноваженнями здійснювати обмін (міну) однієї земельної ділянки на іншу, якщо ці ділянки мають однакове цільове призначення. Заперечення відповідача щодо відсутності на території сільської ради вільної землі під будівництво є надуманим та безпідставним. 
 
Рух справи в суді касаційної інстанції.
 
Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2017 року відкрито провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , надіслано копії скарги особам, які беруть участь у справі та роз`яснено їм право подати заперечення на касаційну скаргу до 30 листопада 2017 року.
 
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
05 серпня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 15 серпня 2017 року було передано судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Стрільчуку В. А .
 
Оскільки всупереч вимогам статті 328 ЦПК України 2004 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ не витребував матеріали цієї прави із Сокирянського районного суду Чернівецької області, то ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 12 серпня 2019 року було вирішено вказане питання.
 
22 серпня 2019 року справа № 722/997/15-ц надійшла до Верховного Суду.
 
Позиція Верховного Суду.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України в редакції, чинній до 08 лютого 2020 року).
 
Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України в редакції, чинній до 08 лютого 2020 року).
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до статті 361 ЦПК України 2004 року рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
 
Згідно зі статтею 364 ЦПК України 2004 року заяви про перегляд рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції. У заяві зазначаються: 1) найменування суду, якому адресується заява; 2) ім`я (найменування) особи, яка подає заяву, місце її проживання чи місцезнаходження; 3) інші особи, які брали участь у справі; 4) дата ухвалення чи постановлення і зміст рішення, ухвали чи судового наказу, про перегляд яких подано заяву; 5) нововиявлені обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд рішення, ухвали чи судового наказу, і дата їх відкриття або встановлення; 6) посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин. До заяви додаються її копії відповідно до кількості осіб, які брали участь у справі, а також документ про сплату судового збору.
 
Відповідно до частини третьої статті 364-1 ЦПК України 2004 року до заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, застосовуються правила статті 121 цього Кодексу.
 
Згідно з частинами першою, другою статті 121 ЦПК України 2004 року суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.
 
Встановивши, що  ОСОБА_1 не виконав вимог ухвали про залишення заявипро перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами без руху (не зазначив нововиявлених обставин, якими обґрунтовується вимога про перегляд рішення, і дату їх відкриття або встановлення, а також - посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин), суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, керуючись нормами статей 121, 364-1 ЦПК України 2004 року, обґрунтовано визнав заяву неподаною і повернув її заявнику, тобто суд діяв відповідно до норм цивільного процесуального законодавства України та в межах наданих йому повноважень.
 
Наведені в касаційній скарзі доводи зводяться до викладення обставин справи та незгоди заявника з рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 14 липня 2015 року, яке не є предметом касаційного перегляду.
 
Згідно з частиною третьою статті 401 та частиною першою статті 410 ЦПК України в редакції, чинній до 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.
 
Оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.
 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 15 серпня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко