УХВАЛА

21 жовтня 2020 року 
м. Київ

Справа №  926/3973/17 

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду
суддя-доповідач О. О. Мамалуй 
розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайф"
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.08.2020р.
у складі колегії суддів: О. П. Дубник- головуючий, О. В. Зварич, М. І. Хабіб
та на рішення господарського суду Чернівецької області від 04.11.2019р.
суддя: І. В. Марущак
за позовом ОСОБА_1 
до товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайф"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
1. Глибоцька районна державна адміністрація;
2. Новоселицька районна державна адміністрація;
3. ОСОБА_2 ;
4. ОСОБА_3 
про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства та скасування запису про державну реєстрацію

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Старлайф" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.08.2020р. та на рішення господарського суду Чернівецької області від 04.11.2019р. у справі №926/3973/17.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам ст. ст. 288, 290, 291 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції було складено 28.08.2020р.

Як вбачається з конверту, в якому надіслано касаційну скаргу, скарга подана 05.10.2020р., тобто з пропуском двадцятиденного строку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 288 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Скаржник в касаційній скарзі ставить питання про поновлення строку на касаційне оскарження та зазначає, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції отримано ним 14.09.2020р. Також зазначає, що докази отримання (рекомендоване повідомлення про вручення) з зазначеною датою містяться в матеріалах справи. 

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що касаційна скарга надійшла безпосередньо до Верховного Суду без матеріалів справи, а тому у Суду немає можливості перевірити, коли саме оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції отримана скаржником. Саме на скаржника покладається обов`язок довести обставину, на яку він посилається в обґрунтування підстав пропуску строку. 

З огляду на те, що скаржником не надано доказів на підтвердження поважності підстав пропуску строку, Суд визнає наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження неповажними.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у поста-нові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

У касаційній скарзі зазначається, що вона подається на підставі п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України. 

Верховний Суд звертає увагу, що згідно з п. 5 ч. 2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України у разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Також Суд звертає увагу, що при поданні касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України скаржник повинен чітко зазначити щодо якої саме конкретної, чітко визначеної норми матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина, тощо, якої статті та якого нормативно-правового акту), на думку скаржника, відсутній висновок Верховного Суду та які саме норми права порушені чи неправильно застосовані судами.

Скаржник посилається в касаційній скарзі на постанову пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" від 25.02.2016р. №4.

Верховний Суд звертає увагу, що посилання на постанову пленуму Вищого господарського суду України не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, оскільки неврахування в оскаржуваному судовому рішенні висновків, викладених у постанові пленуму Вищого господарського суду України, не визначено ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України як підстава касаційного оскарження судових рішень. 

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, Верховний Суд встановив, що скаржником не зазначено конкретних підстав касаційного оскарження, передбачених ч. 2 ст. 287 ГПК України, отже касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених п. 5 ч. 2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Скаржник в касаційній скарзі вказав не всіх учасників справи та не зазначив їх місце проживання чи перебування.

Крім того, відповідно ст. 291 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Проте до касаційної скарги скаржник додав на підтвердження надсилання копії касаційної скарги та доданих до неї документів іншим учасникам справи лише накладні без листів з описом вкладення. Також з доданих накладних вбачається, що копії касаційної скарги та доданих до неї документів направлено скаржником не всім учасникам справи.

Згідно з ч. 2 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 3 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Частиною 5 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про залишення касаційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги.

Оскільки Верховний Суд визнав наведені заявником підстави пропуску строку неповажними, скаржнику надається строк для усунення зазначених недоліків, а саме для наведення інших поважних підстав або надання суду доказів на підтвердження зазначених в скарзі підстав пропуску строку на касаційне оскарження. 

Також скаржнику надається строк для зазначення передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України підстав касаційного оскарження судових рішень, для зазначення повного найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), та для надання суду належних доказів направлення копії касаційної скарги і доданих до неї документів іншим учасникам справи.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 235, 288, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ТОВ "Старлайф" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.08.2020р. та на рішення господарського суду Чернівецької області від 04.11.2019р. у справі №926/3973/17 залишити без руху.

2. Надати ТОВ "Старлайф" строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. 

3. Попередити ТОВ "Старлайф" про те, що неусунення недоліків скарги протягом установленого строку є підставою для її повернення скаржнику або для відмови у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                                                   О. О. Мамалуй