ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/12866/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Чередниченка В.Є., Панченко О.М.,     
за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С. 
розглянув у відкритому судовому  засіданні  апеляційну скаргу               Товариства з обмеженою відповідальністю «Вег»                                           	
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 19.03.2020р.  у справі №160/12866/19	
 за  позовом:	Товариства з обмеженою відповідальністю «Вег»                                             	
 до:   про:	Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області  скасування податкового повідомлення-рішення,  	
ВСТАНОВИВ:

19.12.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Вег» (далі – ТОВ «Вег») звернулось  до   Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби  у Дніпропетровській області  (далі – ГУ ДПС у Дніпропетровській області) про скасування податкових повідомлень-рішень/ а.с. 4-12 том 1/.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2019р.  за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №160/2630/20 та справа призначена до судового розгляду /а.с. 2 том 1/.
Позивач, посилаючись у позовній заяві,  на те, що податковим органом проведено документальну планову виїзну перевірку підприємства з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2016р. по 31.03.2019р., за результатами якої складено акт №50990/04-36-05-01/41392989 від 07.11.2019р., у якому відповідачем за результатами перевірки зроблено висновок про порушення позивачем вимог п.44.1, п.44.2, п.44.3, ст.44 пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, пп.14.1.13 п.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п.120.2 ст.120 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у результаті чого підприємством занижено податок на прибуток у загальній сумі 631714 грн. та занижено податок на додану вартість у загальній сумі 505387 грн., та  за відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних застосовано штрафні санкції у розмірі 252693,5грн.  на підставі акту 09.12.2019р. податковим органом  прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Р»: - №0008960501, яким збільшено суму грошового зобов`язання підприємства з податку на додану вартість у загальному розмірі на 631733,75 грн. грн.; - №0008980501, яким донараховано зобов`язання по податку на прибуток  у загальному розмірі 789642,5 грн.; -№0008970501, яким застосовані штрафні санкції за не реєстрацію податкових накладних у загальному розмірі 252693,5грн. Позивач вважає висновки податкового органу та прийняті за результатами перевірки податкові повідомлення-рішення необґрунтованими та безпідставними  з огляду на те, що господарські операції позивача з ТОВ «Днепр-Блек-Ойл» за протягом перевіряємого періоду виконано, у позивача наявні усі первинні документи, які підтверджують факт кількості готової продукції кількості вхідної сировини, яка була передана виконавцю ТОВ «Днепр-Блек-Ойл», тому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення – рішення відповідача №0008960501,  №0008970501  та  №0008980501 від 09.12.2019р.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2020р. у справі №160/12866/19 позовну заяву ТОВ «Вег» до ГУ ДПС у Дніпропетровській області  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задоволено  /а.с. 163-168 том 3/.
Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції від 19.03.2020р., подав 13.04.2020р. за допомогою засобів поштового зв`язку апеляційну скаргу / а.с. 173-176 том 3/.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.05.2020р. у справі №160/12866/19 апеляційна скарга ГУ ДПС у Дніпропетровській області на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2020р. у справі №160/12866/19 залишено без руху  та заявнику апеляційної скарги надано строк для усунення недоліків /а.с. 179-180 том 3/.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020р. у справі №160/12866/19 відмовлено ГУ ДПС у Дніпропетровській області в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу ГУ ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2020р.  у справі №160/12866/19 повернуто заявнику /а.с. 188-189 том 3/.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області повторно подано апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2020р.  у справі №160/12866/19, яка зареєстрована судом першої інстанції 07.09.2020р.,/а.с. 194-202 том 3/, у якій посилаючись  на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 09.06.2020р. у цій справі та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, також в апеляційні скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.  
Адміністративна справа №160/12866/19, разом з матеріалами вищезазначеної апеляційної скарги відповідача, надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 15.09.2020р. /а.с. 193 том 3/. 
 Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 16.09.2020р. у справі №160/12866/19 поновлено ГУ ДПС у Дніпропетровській області строк апеляційного оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від  19.03.2020р. у  справі №160/12866/19,  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на  рішення суду першої інстанції від 19.03.2020р. /а.с. 217 том 3/ та апеляційний розгляд справи у судовому засіданні призначено на 15-30 годин 27.10.2020р. /а.с. 218 том 3/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строк було повідомлено учасників справи /а.с. 221,222 том 3/.
У зв`язку з тим, що суддя Панченко О.М., яка входить до складу колегії суддів, що розглядає справу №160/12866/19, перебуває на лікарняному  знято з розгляду 26.10.2020р.  та перенесено розгляд справи на 24.11.2020р. о 15 год. 00 хв. /а.с. 223 том 3/, про що судом було повідомлено учасників справи відповідно до діючого законодавства /а.с. 227, 228 том 3/. 
Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 19.03.2020р.  скасувати, постановити у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив суд апеляційну скаргу відповідача  залишити без задоволення, рішення  суду першої інстанції від 19.03.2020р. залишити без змін. 
Колегія суддів, заслухавши у судових засіданнях представників позивача та відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та прийняте судом першої інстанції рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що ТОВ «Вег» позивач у справі, зареєстровано як юридична особа 12.06.2017р., код ЄДРПОУ 41392989, підприємство є платником податків, у тому числі ПДВ, код основного виду діяльності підприємства 46.71-  оптова торгівля твердим, рідким, газообразним паливом і подібними продуктами  /а.с. 77-78 том 1/.
У період з 15.10.2019р. по 04.11.2019р. посадовими особами відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Вег» з питань дотримання вимог додаткового, валютного та іншого законодавства за період з 12.06.2017р. по 30.06.2019р. за результатами якої складено акт №50990/04-36-05-01/41392989 від 07.11.2019р.  (далі - акт перевірки).
З наданої суду ксерокопії вищезазначеного акту перевірки /а.с.19-49 том 1/вбачається, що    у ході проведеної перевірки посадовими особами податкового органу, відповідача у справі,  зроблено висновок про порушення підприємством  вимог:
-          п.44.1, п.44.2, п.44.3 ст.44. п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135,1 ст.135 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VI (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 631714грн., в т.ч.: за II півріччя 2017 року - 401 545 грн., за 2018рік - 222 291 грн., за І півріччя 2019 року - 7 247грн.;
-          абз. в) п.п.14.1.13 п.14.1 ст.14, абз. б) п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VI (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 505 387 грн., у т.ч.: Червень 2018 - 57 681 грі Липень 2018 - 238 871 грн., Червень 2019 - 208 835 грн.
-          порушення п.120-1.2ст.120 Податкового кодексу України  і за відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, підлягає застосуванню штрафна санкція у розмірі 252 693,5 грн.
У подальшому, на підставі вищезазначеного акту перевірки податковим органом – відповідачем у справі було прийнято, а саме 09.12.2019р. податкові повідомлення-рішення:
- № 0008960501, яким збільшено зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 631 733,75 грн. /а.с. 13 том 1/;
- № 0008980501, яким донараховано зобов`язання по податку на прибуток на загальну суму 789 642,5грн. /а.с. 15 том 1/;
- №0008970501, яким застосовано штрафні санкції за не реєстрацію податкових накладних на загальну суму 252 693,5грн.  /а.с. 17 том 1/.
Позивач, який вважає, що висновки акту перевірки та прийняте відповідачем за результатами перевірки податкове повідомлення-рішення, необґрунтованими    та безпідставними, звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом свого порушеного права
З наданої суду ксерокопії акту перевірки вбачається, що висновок про порушення позивачем вимог чинного податкового законодавства,  при здійсненні позивачем у справі фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ «Днепр-Блек-Ойл» у періоді, котрий підлягав перевірці зроблено податковим органом з огляду на нереальність господарських операцій між позивачем та цим контрагентом через відсутність підтвердження наявності товарів та наданих послуг.
Щодо господарських взаємовідносин позивача у справі з вищезазначеним контрагентом, які стали підставою для формування позивачем показників податкової звітності у відповідних звітних періодах, за які відповідачем у справі проведено перевірку та складено акт перевірки, на підставі якого прийнято спірні податкові - повідомлення рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Під час розгляду справи судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Днепр-Блек-Ойл» у перевіряємий період існували господарські відносини, на підтвердження яких позивачем у справі під час проведення перевірки податковому органу, та під час розгляду справи, суду були надані копії:  
-          договору на виготовлення продукції з давальницької сировини від 03.07.2017р. з ТОВ «Днепр-Блек-Ойл», який зобов`язується виконати роботу з переробки давальницької сировини у нову продукцію, та ТОВ «Вег» зобов`язується прийняти готову продукцію мазут паливний 100, згідно ДСТУ 4058-2001 та оплатити ТОВ «Днепр-Блек-Ойл» вартість проведеної роботи,  /а.с. 158-162 том 1/;
-           додаткової  угоди №1 до договору  на виготовлення продукції з давальницької сировини від 03.07.2017р. від 16.09.2017р.  між ТОВ «Вег»  та ТОВ «Днепр-Блек-Ойл»;
-          додаткової угоди №2 до договору  на виготовлення продукції з давальницької сировини від 03.07.2017р. від 18.09.2017р.  між ТОВ «Вег»  та ТОВ «Днепр-Блек-Ойл»
-          накладна на передачу готової продукції, що  вироблена з сировини замовника №1 від 29.09.2017р.;
-           звіт про перероблену сировину №1 від 29.09.2017р.;
-           акт надання послуг з переробки №1 від 29.09.2017р;
-          видаткові накладні (у переробку) :  №1 від 16.09.2017р., № 2 від 18.09.2017р., № 3 від 19.09.2017р., №4 від 20.09.2017р., №5 від  21.09.017р. ;
при цьому  позивачем під час проведення перевірки було надано податковому органу – відповідачу у справі, та суду під час судового розгляду даної адміністративної справи, усі первинні документи за цим договором, які характерні для такого роду господарських взаємовідносин та обов`язковість ведення яких передбачена нормами законодавства України, які у розумінні положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є належними первинними документами, які засвідчують факт виконання певних господарських операцій, і є підставою для ведення бухгалтерського обліку та формування фінансової звітності, та які, у свою чергу, також свідчать про фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цими договорами і використання отриманих позивачем послуг від цього контрагента у власній господарський діяльності, які були досліджені судом у судовому засіданні та долучені до матеріалів справи /а.с. 124-250 том 1, 1 - 250 том 2/.
Щодо посилань  відповідача, що перевіркою встановлено, що ТОВ «Вег» у періоді, котрий піддягав перевірці було передано на ТОВ «Днепр-Блек-Ойл» більшу кількість сировини чим потрібно для виготовлення готової продукції, що засвідчено вищенаведеними первинними документами, наданими бухгалтерським обліком (pax.201 «Сировини    та матеріали», 206 «Матеріали передані в переробку», 23 «Виробництво», 26 «Готова продукція», 28 «Товари», 901 «Собівартість реалізованої готової продукції») у загальній кількості 225 249т. , в т.ч. 2 півріччя 2017 у кількості 0,270 т., 2018 у кількості 131,902т., 1 півріччя 2019 у кількості 93,077т., та як наслідок зазначену сировину було списано/використано не в господарській діяльності підприємства на загальну суму 2 526 936грн., у т.ч. 505 387грн. , і саме з огляду на ці обставини відповідач прийшов до висновку, про порушення позивачем    п.44.1, п.44.2, п.44.3 ст.44. п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135,1 ст.135 Податкового кодексу України в результаті чого призвело до заниження  податку на прибуток по  взаємовідносинам з ТОВ «Днепр-Блек-Ойл» у перевіряємому періоді на загальну суму 1006086 грн.,  то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. 
Судом під час розгляду справи встановлено, що між ТОВ «Вег» (замовник) та ТОВ «Днепр-Блек-Ойл» (виконавець) було укладено договір на виготовлення продукції з давальницької сировини від 03.07.2017р., умовами якого, з урахуванням додаткових угод до договору, які є його невід`ємною частиною, передбачено, що виконавець приймає на себе обов`язки по переробки давальницької сировини у готову продукцію, при цьому під час розгляду цієї справи встановлено, що сторонами за цим договором свої зобов`язання виконано, так виконавцем виконано роботу визначену умовами укладеного договору у рахуванням додаткових угод до нього, а    замовником було прийнято готову сировину  та сплачено її вартість, а готову сировину  використано у власній господарській діяльності, при цьому позивачем під час проведення перевірки було надано податковому органу – відповідачу у справі, та суду під час судового розгляду даної адміністративної справи, усі первинні документи за цим договором, які характерні для такого роду господарських взаємовідносин та обов`язковість ведення яких передбачена нормами законодавства України, які у розумінні положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є належними первинними документами, які засвідчують факт виконання певних господарських операцій, і є підставою для ведення бухгалтерського обліку та формування фінансової звітності, та які, у свою чергу, також свідчать про фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цими договорами і використання отриманих позивачем послуг від цього контрагента у власній господарський діяльності, які були досліджені судом у судовому засіданні та долучені до матеріалів справи /а.с. 158-250 том1/.
Спірні правовідносини, які виникли між сторонами у цій адміністративній справі, з приводу здійснення податковим органом, який у цих відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень,    збільшення розміру податкових зобов`язань з податку на прибуток, ПДВ та коригування суми від`ємного значення цього податку    за попередній період, суб`єкта господарювання, позивача у справі, врегульовано нормами Конституції України та Податкового кодексу України.
Відповідно до    п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Сукупний аналіз наведених норм дає можливість зробити висновок про те, що    будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції,    якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством, тому для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Підпунктом 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Отже, колегія суддів вважає, що факт реальності виконання контрагентом позивача –ТОВ «Днепр-Блек-Ойл», які протягом перевіряємого періоду    були у встановлений чинним законодавством спосіб    зареєстровані у якості юридичних осіб та були платниками податків, у тому числі ПДВ,    своїх зобов`язань перед позивачем у справі на підставі укладених між ними фінансово-господарських договорів щодо постачання товарів на надання послуг, про використання у власній господарській діяльності сировини підтверджується вищенаведеними первинними документами, копії яких були досліджені судом та долучені до матеріалів справи,    які також є належним підтвердження реального характеру спірних операцій, оскільки спричинили реальні зміни майнового стану платника податків – позивача у справі, внаслідок використання позивачем отриманих за цими договорами товарів та послуг у власній господарській діяльності .
Аналіз норм чинного на момент виникнення спірних відносин податкового законодавства дає можливість зазначити, що жодним нормативно-правовим актом України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов`язання іншої юридичної особи, яка є його контрагентом у тих чи інших господарських зобов`язаннях,    при цьому це стосується і податкових зобов`язань, оскільки відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тому при придбанні товару (отриманні послуги) покупець зобов`язаний сплатити вартість товару (послуги) продавцю, до складу якої входить ПДВ, а продавець зобов`язаний внести цю суму ПДВ до бюджету у відповідному звітному періоду, і у разі невиконання продавцем товару (роботи, послуги) цього обов`язку саме на нього за це покладається відповідальність, і на покупця товару (роботи, послуги), який є платником податку, нормами чинного законодавства не покладено обов`язку здійснення контролю за дотриманням усіма постачальниками у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення ними господарської діяльності та сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), що у даному випадку свідчить про те, що несплата продавцем товару (роботи послуги) ПДВ до бюджету в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем товару (послуги).
Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи первинні документи, колегія суддів робить висновок про те, що    в результаті господарських операцій з контрагентом    – ТОВ «Днепр-Блек-Ойл», протягом відповідних звітних періодів, які були предметом перевірки, у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, оскільки у даному випадку для позивача у справі    визначальним є саме факт отримання робіт та    послуг від цих контрагента і подальше їх використання у власній господарській діяльності,    що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, а ці обставини у свою чергу свідчать про наявність в таких діях суб`єкта господарювання – позивача у справі, ділової мети – одержання економічного ефекту у результаті господарської діяльності, і при цьому позивач не зобов`язаний та не має об`єктивної можливості відслідковувати дотримання його контрагентами (по всьому ланцюгу постачання)    вимог чинного законодавства України.
Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що відповідачем у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України під час розгляду цієї справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом, не було надано суду належних доказів правомірності зроблених ним за результатами перевірки висновків, як і не надано належних доказів правомірності прийняття ним рішень, які є предметом оскарження у справі. 
З урахуванням вищезазначених фактичних обставин справи, які були встановлені судом під час розгляду даної справи та підтверджені належними письмовими доказами, колегія суддів вважає, що податковим органом зроблено безпідставний та неправомірний висновок щодо не підтвердження реальності проведених позивачем господарських операцій та щодо завищення  позивачем протягом перевіряємого періоду від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду та заниження ПДВ  податкових зобов`язань з ПДВ по господарським операціям .
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог у цій справі,       зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду    першої інстанції від 19.03.2020р. у даній адміністративній справі    залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача    необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального    права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.
На підставі викладеного, керуючись, ст.  310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2020р. у справі №160/12866/19–    залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
Постанова виготовлена та підписана 24.12.2020р.    
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко