ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 807/1457/17
адміністративне провадження № К/9901/62150/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Тацій Л.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 807/1457/17
за позовом   ОСОБА_1 
до  Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії
за касаційною скаргою  Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року (головуючий суддя: Дору Ю. Ю.) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2018  року (колегія у складі: головуючого судді Мікули О. І., суддів: Богаченка С. І., Курильця А. Р.)
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.  У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до  Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), в якому просила: 
- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо незатвердження реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в частині невключення її в реєстр на підставі договору №  990413422 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу від 20  січня 2014 року, укладеного 19 січня 2015 року між ОСОБА_1 та АТ «ІМЕКСБАНК»;
-  зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в частині її включення в реєстр на підставі договору № 990413422 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу від 20 січня 2014 року, укладеного 19  січня 2015 року між ОСОБА_1 та АТ «ІМЕКСБАНК».
2.  В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила про те, що у 2012  році вона передала своєму рідному братові ОСОБА_2 , кошти в сумі 10 000 доларів США, для придбання квартири його старшій дочці. Однак у кінці грудня 2014  року ОСОБА_2 повідомив позивачку, що вказані гроші разом з іншими коштами сім`ї він розмістив на свій рахунок в банку, а тепер не може їх швидко забрати, тому що в Україні обмежили видачу готівки в банках. Щоб прискорити одержання з банку коштів він повідомив, що позичені від позивачки кошти у сумі 10  000 доларів США ОСОБА_2 оформить позивачці як депозитний вклад і вона сама його одержить. 19 січня 2015 року ОСОБА_2 оформив на користь ОСОБА_1 вклад в АТ «ІМЕКСБАНК» на суму 10 000 доларів США з датою повернення 22 квітня 2015 року та з виплатою процентної ставки 6 відсотків річних. Проте, 26 січня 2015 року Правлінням Національного банку України була прийнята постанова № 50 «Про віднесення ПАТ» ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних». Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 21 травня 2015 року № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі-Фонд) прийнято рішення від 27 травня 2015 року №105 «Про початок процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». У зв`язку з зазначеними подіями, позивачка не змогла своєчасно та в повній мірі скористатися чи розпорядитися власними коштами в установі банку, які належать їй на підставі договору банківського вкладу, через що залишок коштів станом на 25 травня 2015 року становив 158 100,05 грн. На думку позивачки, відповідач, отримавши від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» доповнення до переліку вкладників, які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, до якого також включено позивачку, всупереч вимог ч. 5 ст. 27 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і п. 2, 3 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14, не затвердив зміни до загального реєстру вкладників, які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а отже допустив протиправну бездіяльність.  Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017  року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2018  року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не затвердження реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в частині не включення в реєстр ОСОБА_1 на підставі договору №  990413422 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу від 20  січня 2014 року, укладеного 19 січня 2015 року між ОСОБА_1 та АТ «ІМЕКСБАНК». Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до Реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в частині включення ОСОБА_1 в Реєстр на підставі договору № 990413422 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу від 20 січня 2014 року, укладеного 19 січня 2015 року між ОСОБА_1 та АТ «ІМЕКСБАНК». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
4. Частково задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що після отримання направленої Уповноваженою особою Фонду інформації (зміни до Переліку вкладників) стосовно ОСОБА_1 відповідачем було допущено протиправну бездіяльність у вигляді незатвердження відповідних змін до Загального реєстру вкладників, що стосується позивачки, та невнесення додаткової інформації до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, тому належним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 є зобов`язання відповідача затвердити зміни до Загального реєстру вкладників в частині включення останньої на підставі договору від 19 січня 2015 року  № 990413422.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5.  Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, 24 вересня 2018 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2018  року, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
6. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник зазначає про те, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. 
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
7.  Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24  вересня 2018 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Анцупова Т. О., судді: Кравчук В. М., Бучик А. Ю., справу передано головуючому судді.
8. Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року відкрито провадження за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2018  року.
9. У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Анцупової Т. О., на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 15 липня 2019 року № 981/0/78-19, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2019 року, визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі головуючого судді Стеценка С.Г., суддів: Бучик А. Ю., Тацій Л. В.
10. Ухвалою Верховного Суду від 23 листопада 2020 року закінчено підготовку справи до касаційного розгляду і призначено такий в порядку письмового провадження з 24  листопада 2020 року.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
11. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 15 січня 2013 року ОСОБА_2 уклав з ПАТ «ІМЕКСБАНК» договір банківського вкладу № 990398168 на суму 50 000 доларів США.
12. 28 серпня 2014 року на підставі договору банківського вкладу № 990410470 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року ці кошти були перераховані на його вкладний рахунок з датою повернення - 01 червня 2015 року.
13. 19 січня 2015 року на підставі договору банківського вкладу № 990413425 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року ОСОБА_2 з коштів вищевказаного рахунку у сумі 10 тис. дол. США були перераховані на його ж рахунок з датою видачі 22 квітня 2015 року.
14. Інша сума була перерахована ОСОБА_2 на депозитні вклади на відкриті ним рахунки в ПАТ «ІМЕКСБАНК» на членів сім`ї: доньок ОСОБА_3 - 10 000 доларів США, ОСОБА_4 - 10 000 доларів США, рідної cecтри ОСОБА_1 - 10 000 доларів США та її чоловіка ОСОБА_5 - 10 000 доларів США, а також дружини ОСОБА_6 - 3 000 доларів США.
15. Зокрема, відповідно до договору від 19 січня 2015 року № 990413422 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року, вкладник ОСОБА_1 розмістила на депозитному рахунку ПАТ «ІМЕКСБАНК» 10 000 доларів США НОМЕР_1 // НОМЕР_2 на строк до 22 квітня 2015  року з процентною ставкою 6% річних зі сплатою відсотків щомісячно.
16. 15 січня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнята постанова № 16/БТ «Про віднесення ПАТ «ІМЕКСБАНК» до категорії проблемних», якою для стабілізації діяльності Банку та відновлення його фінансового становища, запроваджено низку обмежень, зокрема, заборонено проведення будь-яких операцій за чинними договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.
17. На виконання зазначеної постанови Правління НБУ від 15 січня 2015 року видано наказ від 16 січня 2015 року № 20-в про дотримання встановлених обмежень.
18. 26 січня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнята постанова № 50 «Про віднесення ПАТ «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних», якою для стабілізації діяльності Банку та відновлення його фінансового становища запроваджено певну низку обмежень, у тому числі заборонено проведення будь-яких операцій за чинними договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (відкриття нових рахунків фізичним особам, перерахування коштів з рахунків фізичних та юридичних осіб, які вже були відкриті у ПАТ «ІМЕКСБАНК» на рахунки фізичних осіб).
19. На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 26 січня 2015 року № 16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПAT «ІМЕКСБАНК», відповідно до якого з 27 січня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 27 січня 2015 року по 26  квітня 2015 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування на тимчасову адміністрацію Северин Ю. П.
20. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування від 23 квітня 2015 року  № 84 строк проведення тимчасової адміністрації в ПАТ «ІМЕКСБАНК» та повноваження уповноваженої особи Фонду продовжено до 26 травня 2015 року включно.
21. Відповідно до постанови Правління НБУ від 21 травня 2015 року № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 27 травня 2015 року № 105 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженою особою на ліквідацію банку Северина Ю. П. строком на один рік з 27 травня 2015 року по 26 травня 2016 року включно.
22. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 19 жовтня 2015 року № 189 змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «ІМЕКСБАНК» з 20 жовтня 2015 року на Гаджиєва С. О .
23. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01 вересня 2016 року № 1697 змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «ІМЕКСБАНК» з 05 вересня 2016 року на Матвієнка А. А. 
24. 27 лютого 2016 року позивачка звернулася до директора-розпорядника ФГВФО Ворушиліна К. М. з заявою, в якій просила повернути їй гарантовану суму її депозитного вкладу № НОМЕР_1 , розміщеного в ПАТ «ІМЕКСБАНК», разом з тим, відповіді на своє звернення не отримала.
25. Листом від 21 квітня 2016 року № 02-036-20394/16 заступник директора-розпорядника Кияк А. Т. повідомив ОСОБА_1 про те, що наразі уповноваженою особою були надані зміни до зазначеного Переліку, в якому міститься інформація про вклади позивачки.
26. Листом від 12 липня 2016 року № 02-036-29881/16 заступник директора-розпорядника Рудуха Н. Є. повідомив позивачку про те, що належна їй сума гарантованого відшкодування за вкладами в АТ «ІМЕКСБАНК» перерахована позивачу грошовим переказом.
27. 02 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» Гаджиєва С. О. з проханням письмово повідомити її яку розрахункову суму коштів для повернення по її вкладу визначили у переліку, поданому до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
28. У відповідь позивачка отримала лист від 26 серпня 2016 року вих. №6064 від уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК»,  в якому остання вказує, що 18 січня 2016 року на адресу директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 січня 2016 року за вих. № 207 направлено обґрунтування «Про внесення змін до переліку вкладників, які мають право на отримання сум гарантованого відшкодування» з доданням змін від 29 лютого 2016 року № 1143 до переліку вкладників на паперовому та електронному носіях, до яких включено позивачку.
29. Разом з тим, у відповідь на повторне звернення до ФГВФО ОСОБА_1 отримала лист від 13 травня 2017 року № 02-036-9940/17 за підписом заступника директора-розпорядника Рудухи Н. Є., яким повідомлено, що інформація про її вклади у Загальному Реєстрі вкладників ПАТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - відсутня.
30. Вважаючи таку бездіяльність відповідача щодо незатвердження Реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в частині невключення її у цей Реєстр, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом за захистом порушених, на її думку, прав та інтересів.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
31. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених   ст. 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
32. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ФГВФО, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України від 23 лютого  2012  року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI).
33. Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
34. Згідно зі ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.
35. Положеннями статті 27 Закону № 4452-VI передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
36. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
37. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
38. Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
39. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.
40. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200  000  грн.
41. Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, на дату прийняття Правлінням НБУ постанови від 26 січня 2015 року № 50 «Про віднесення ПАТ «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних» на депозитному рахунку ОСОБА_1 знаходилась сума, що не перевищує 200  000 грн.
42. Відповідно до ст. 34 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.
43. Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI, називається тимчасовою адміністрацією.
Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України».
44. Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.
45. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.
46. Згідно зі ч. 1 ст. 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.
47. Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає порядок складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб» не здійснюється.
48. Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» передано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, до якого включено ОСОБА_1 .
49. Разом з тим, виконавчою дирекцією Фонду не було затверджено загального реєстру вкладників ПАТ «ІМЕКСБАНК» з урахуванням поданого уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» переліку.
50. Колегія суддів звертає увагу, що складання переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, відноситься виключно до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджується реєстр вкладників відповідно до отриманого Переліку вкладників.
51. Відповідно до п. 2, 3 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012  року № 14 (далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Положення № 14), Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.
52. Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.
53. Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів дійшла висновку, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.
54. При цьому уповноважена особа Фонду може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема, щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування (пункт 5 розділу ІІІ Положення № 14).
55. Оскільки уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» включено ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та подано вказану інформацію до Фонду, тому колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що незатвердження на їх підставі загального реєстру вкладників Фондом є протиправною бездіяльністю, яка порушує права позивачки на отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
56. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від                 22 січня 2019 року у справі № 815/1925/17, від  24 квітня 2019 року у справі                       № 815/1857/16, від 25 вересня 2019 року у справі № 815/1995/16, від 24 жовтня 2019  року у справі № 815/2564/16 та від 20 серпня 2020 року у справі № 815/711/16.
57. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
58. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом   перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
59. У справі «Пономарьов проти України» (заява №  3236/03, Рішення від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини звернув увагу, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.
60. Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
61. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
62. Відповідно до  статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
63. Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №  4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).и повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).
64. Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
65. Враховуючи наведене, Верховний Суд встановив що рішення судів першої та апеляційної  інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскаржених судових рішеннях повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
66.  Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись ст. ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення.
Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2018  року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	С.Г. Стеценко А.Ю. Бучик   Л.В. Тацій