Ухвала
Іменем України    
    
02 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 336/1023/20
провадження № 61-14302ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 12 серпня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіорпе Анни Олександрівни, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укртехфінанс»,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіорпе А. О., заінтересована особа: публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), у якій просив суд поновити строк на звернення зі скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіопре А. О., що виразилося у прийнятті 12 квітня 2019 року постанови про відкриття виконавчого провадження № 58875689; визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіопре А. О. від 12 квітня 2019 року і зобов`язати державного виконавця усунути порушення вимог закону при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа - виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 04 березня 2013 року у справі № 0827/966/12 про звернення стягнення на майно в погашення заборгованості по кредиту. Також просив суд зупинити стягнення на підставі цього виконавчого листа до завершення розгляду скарги.
Скарга мотивована тим, що в провадженні Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя знаходиться виконавче провадження № 58875689 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 . Вказане виконавче провадження відкрито старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС Кіорпе А. О. постановою про відкриття виконавчого провадження від 12 квітня 2019 року. Постанова про відкриття виконавчого провадження заявнику не надходила, проте, йому було направлено повідомлення про реалізацію вказаної квартири шляхом проведення електронних торгів через ДП «СЕТАМ». 15 серпня 2019 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_3 було встановлено, що виконавчий документ - виконавчий лист № 0827/966/12, виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 04 квітня 2013 року, на підставі якого відкрито виконавче провадження, має суттєві недоліки, які унеможливлюють здійснювати примусове виконання судового рішення, а саме:
- в порушення пунктів 29, 33 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої Наказом ДСА України 17 грудня 2013 № 173 та вимог ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий лист має підчистки та замазування рукописного тексту коректором в графі «Відмітки державного виконавця про виконання рішення, або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення», що унеможливлює достеменно встановити звернення до виконання судового рішення та, як наслідок, пропущення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.
- у «Відмітки державного виконавця про виконання рішення, або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення» після підчистки та замазування рукописного тексту коректором мається рукописний напис про повернення виконавчого документа стягувачу 28 грудня 2017 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа № 0827/966/12, виданого 04 березня 2013 року, в якому зазначений строк пред`явлення його до виконання до 21 грудня 2013 року. Приймаючи до уваги, що з моменту зазначеного у виконавчому листі строку пред`явлення його до виконання до 21 грудня 2013 року до моменту його повернення - 28 грудня 2017 року сплинуло більше ніж 6 місяців, за відсутності відміток про повернення виконавчого документа до набрання чинності 05.10.2016 р. ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р.№ 1404-VIII сплинув річний строк на пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.
- у виконавчому листі зазначений ідентифікаційний код стягувача 23794014. Проте, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1005736998 від 12 вересня 2019 року суб`єкта господарювання з таким ідентифікаційним кодом не існує.
Вказані обставини, на думку заявника, свідчать про невідповідність виконавчого документа вимогам закону та сплив строк на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2012 року у справі № 0827/966/12.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2020 року, залишеною без змін постанову Запорізького апеляційного суду від 12 серпня 2020 року, поновлено ОСОБА_1 строк на звернення зі скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіорпе А. О. У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіорпе А. О., заінтересовані особи: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» відмовлено.
Рішення суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції мотивовані тим, що оскільки постанова про повернення виконавчого документу по виконавчому провадженню № 58875689 винесена 28 грудня 2017 року, строк пред`явлення виконавчого документу переривався, а тому обставини які б свідчили про неправомірність дій з боку державного виконавця при винесенні постанови від 12 квітня 2019 року про відкриття виконавчого провадження відсутні. Виправлення, які містяться у виконавчому документі відображені у відповідних постановах державного виконавця та не є підставою для скасування постанови про відкриття провадження.
ОСОБА_1 подав 24 вересня 2020 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 12 серпня 2020 року. Посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити.
Касаційна скарга мотивована тим, що заява ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» про заміну сторони у справі її правонаступником до тексту заяви не додано доказів надсилання копії заяви іншим учасникам справи, тому суд на підставі частини другої статті 183 ЦПК України повинен повернути заяву заявнику без розгляду. Крім того, ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» просила замінити сторону у справі її правонаступником. Але суд додатково залучив до справи нову особу, яка не має відповідного статусу, чим порушив принцип рівності. Суди посилалися на заперечення державної виконавчої служби, які подані без додержання статті 183 ЦПК України.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
Суди встановили, що рішенням Шевченківського районного суду м. від 28 вересня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 20 грудня 2012 року, позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Зазначеним рішенням звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на праві приватної власності по Ѕ частині кожному на підставі договору міни, зареєстрованого Запорізькою будівельною товарною біржею від 23 вересня 1998 року р. № 964, шляхом продажу зазначеного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, не нижчою за 167 900 грн, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором № 014/17-02/3821-50 від 09 грудня 2005 року на користь АТ «Райфайзен Банк Аваль» у сумі 260 760,05 грн., в тому числі 144 599,59 грн - заборгованість по кредиту, 65 013,93 грн - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом, 51 146,53 грн - нарахована пеня за порушення умов кредитного договору. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
На виконання рішення суду та на підставі заяви представника позивача, 04 березня 2013 року було видано виконавчий лист, який пред`явлено для примусового виконання до Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області. Строк пред`явлення до виконання виконавчого документу до 21 грудня 2013 року.
Вперше, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, було відкрито за постановою державного виконавця від 14 січня 2014 року та завершено 28 грудня 2017 року на підставі пункту 3 частини першої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження».
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час винесення постанови) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.
11 квітня 2019 року стягувач АТ «Райффайзен Банк Аваль» повторно звернувся до Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області із заявою про відкриття виконавчого провадження.
Постановою про відкриття виконавчого провадження № 58875689 від 12 квітня 2019 року державний виконавцем Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіорпе А. О. відкрито виконавче провадження.
Востаннє виконавчий лист повертався стягувачу за постановою державного виконавця від 28 листопада 2018 року на підставі пункту першого статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження» і у відповідності до частини першої, п`ятої  статті 12 Закону, може бути повторно пред`явлений до виконання до 28 листопада 2021 року.
Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Згідно з частиною другою, третьою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення (поновити порушене право заявника).
На підставі частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII).
Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.
Відповідно до відміток на виконавчому листі в останнє він був повернутий стягувачу 28 листопада 2018 року.
За змістом частин першої та четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час повернення виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналогічний по суті висновок зроблений і в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц (провадження № 61-20552св18), від 10 квітня 2019 року у справі № 521/21810/17 (провадження № 61-42207св18), від 29 січня 2020 року у справі № 344/19847/18 (провадження № 61-6732св19).
У постанові Верховного Суду України від 05 жовтня 2016 року у справі № 910/18165/13 (провадження № 6-698гс16) зроблено висновок, що «після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Таким чином, постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв`язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам закону не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження». За таких обставин у справі, яка розглядається, суд касаційної інстанції правомірно погодився із висновками суду першої інстанції про те, що строк пред`явлення наказу Господарського суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року було перервано у зв`язку з його пред`явленням до виконання 13 травня 2015 року, новий строк пред`явлення до виконання слід відраховувати з наступного дня після його повернення стягувачу. Останній отримав відмову 29 травня 2015 року, повторно подав заяву про примусове виконання рішення суду 23 листопада 2015 року, тобто з додержанням строку, встановленого статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження».
Встановивши, що державний виконавець діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом, суди зробили правильний висновок про відсутність підстав для задоволення скарги.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень суду свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а касаційна скарга - необґрунтованою.
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2020 рокута постанову Запорізького апеляційного суду від 12 серпня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіорпе Анни Олександрівни, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укртехфінанс».
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                             І. О. Дундар 
 
                                                                                              Є. В. Краснощоков 
 
                                                                                               В. І. Крат