Справа № 756/5772/20                                                                                                    Суддя в І-й інстанції  Яценко Н.О.
Провадження № 33/824/2488/2020                                                                             Суддя в II-й інстанції  Ігнатюк О.В.

 
КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД

П О С Т А Н О В А
І м е н е м  У к р а ї н и
 
02 листопада 2020 року                                                              м. Київ
 
Київський апеляційний суд
у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року на 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 01 травня 2020 року, о 22 годині 55 хвилин, у м. Києві, по вул. Йорданська, керував автомобілем марки «Субару», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.
У апеляційній скарзі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав на те, що вживши за дві хвилини до зупинки його транспортного засобу пів літра пива з нагоди свята, що у перерахунок на чистий спирт дорівнює 50 г спирту що у співвідношенні із його вагою тіла, яка становить 90 кг., виключає перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння та наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння зокрема. Наявність у апелянта ознак алкогольного сп`яніння було надуманим працівниками поліції внаслідок порушення ним правил дорожнього руху. Проконсультувавшись із працівниками поліції, останні порадили апелянту відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння чим ввели його в оману. ОСОБА_1 просив врахувати наявність на його утриманні малолітнього сина, а також те, що водійське посвідчення є його єдиним джерелом доходу. Просив постанову судді скасувати.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи і просив скаргу задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.
З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що було поставлено у вину ОСОБА_1 . 
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. N 1103 ( подальшому «Порядок № 1103») та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому «Інструкція 1452/735»). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зрозумілою, безумовною, не передбачати її неоднозначного тлумачення. За змістом пунктів 6 та 8 Порядку № 1103 поліцейські зобов`язані запропонувати водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу, у випадку його відмови від проходження огляду у такому порядку - запропонувати пройти огляд у медичному закладі і лише у випадку відмови від проходження огляду у закладі охорони здоров`я скласти протокол про адміністративне правопорушення, передбачене відповідною частиною ст. 130 КУпАП. На думку суду, не буде порушень вимог зазначених вище нормативних документів у діях поліцейських, які висувають альтернативну вимогу про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вибір водія на місці за допомогою технічних засобів чи у закладі охорони здоров`я за умови можливості пройти такий огляд на місці з допомогою технічного засобу. Право вибору порядку проходження огляду на стан сп`яніння у такому випадку належить виключно водієві. Поліцейські не мають права відмовити водію пройти огляд на стан сп`яніння у спосіб обраний ним. Любі дії водія, які свідчать про його погодження на проходження огляду на стан сп`яніння будь-яким із указаних способів позбавляють поліцейського можливості скласти протокол про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.
Вимог цих нормативних документів у ході фіксації поліцейськими вчиненого адміністративного правопорушення та під час розгляду справи суддею місцевого суду дотримано не було.
Суддею зроблений висновок про доведеність того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Ця обставина стверджується зібраними у справі доказами та фактично не оспорюється самим ОСОБА_1 . Суд вважає доведеним і те, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, що давало підстави поліцейським висунути вимогу про необхідність проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так, ОСОБА_1 оспорюючи факт наявності у нього стану алкогольного сп`яніння внаслідок незначної кількості алкоголю вжитого за доволі тривалий період часу до події, не заперечував можливості запаху алкоголю із порожнини рота, що указує на наявність однієї із тих ознак, які дають поліцейському право висунути до водія вимогу про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Проте, суд вважає, що у ході судового розгляду не здобуто доказів, які би указували як на виконання поліцейськими вимог зазначених вище нормативних документів, так і на наявність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Із відеозапису, зробленого нагрудною камерою поліцейського, який був приєднаний до матеріалів справи при скеруванні її до суду вбачається, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку. На цю пропозицію ОСОБА_1 відповів запереченням, проте негайно після цього висловив бажання здати кров. Зміст перемовин, які відбувалися між поліцейським, тема та предмет спілкування, зокрема те, що предметом даного спілкування була наявність підстав та необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, дають підстави стверджувати те, що ОСОБА_1 , указуючи на наявність бажання здати кров, фактично висловив згоду та необхідність проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Суд при цьому звертає увагу на те, що відповідно до розділу ІІІ Інструкції 1452/735 проведення лабораторних досліджень біологічного середовища, яким може бути і кров особи щодо якої проводиться дослідження, є одним із способів встановлення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Наведене дає підстави стверджувати про те, що після того, як ОСОБА_1 , на вимогу працівника поліції про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння висловив згоду здати кров, поліцейський зобов`язаний був доставити його до найближчого закладу охорони здоров`я, уповноваженого на проведення огляду водіїв для встановлення стану сп`яніння для проведення такого огляду. Натомість, поліцейським, після висловлювання ОСОБА_1 згоди на здачу крові, що за своїм змістом є погодженням на проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я шляхом проведення лабораторних досліджень, було указано на неможливість здачі крові, що фактично є відмовою поліцейського від вчинення дій, пов`язаних із забезпеченням можливості проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином бездіяльністю поліцейського, яка проявилася у не забезпеченні доставки ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за умови його згоди на проведення огляду у такий спосіб, були порушенні вимоги  пунктів 6, 7 та 8 Порядку № 1103, п.7 Розділу І, п.9 Розділу ІІ  Інструкції 1452/735. Внаслідок цього, поліцейським без належних на те правових підстав, був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за фактичної відсутності такої відмови, що в свою чергу свідчить про відсутність події зазначеного вище адміністративного правопорушення.
Неврахування цих обставин призвело до необґрунтованих висновків судді місцевого суду як про доведеність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так і доведеність складу цього адміністративного у діях ОСОБА_1 . За таких обставин постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 не може визнаватись законною та обгрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню а провадження у цій справі закриттю у звязку із відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити у звязку із відсутністю події цього адміністративного правопорушення, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                      О.В. Ігнатюк